ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2025 року          м.Дніпро         Справа №  904/880/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя:   Чус О.В. (доповідача),
судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.
секретар судового засідання Солодова І.М.
За участю представників сторін:
Від позивача: Михайлюк Т.О. ( в залі суду) – самопредставництво
Від відповідача: не з`явився
розглянувши в у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Дніпровської міської ради, м. Дніпро на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2025 (повний текст ухвали складено та підписано 05.03.2025, суддя Ніколенко М.О.) у справі                  № 904/880/25
за позовом    Дніпровська міська рада, м. Дніпро
до    Товариства з обмеженою відповідальністю "Жасмі-Трейд", м. Дніпро
про     стягнення 2 438 814,68 грн,
ВСТАНОВИВ:
          Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Жасмі-Трейд" про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером 1210100000:04:016:0012 у період з 01.01.2021 по 25.07.2024 без достатньої правової підстави.
          Ухвалою суду від 05.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на      25.03.2025.
          Разом із позовною заявою позивачем було надано заяву про забезпечення позову. У поданій заяві позивач просить суд накласти арешт в межах ціни позову на нерухоме майно та грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Жасмі-Трейд", до набрання рішенням у цій справі законної сили.
          В обґрунтування вказаної заяви позивач, з посиланням, зокрема, на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 березня 2023 року у cправі № 905/448/22, зазначив, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.
          Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2025, у даній справі, в   задоволенні заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах ціни позову на нерухоме майно та грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Жасмі-Трейд", до набрання рішенням у цій справі законної сили - відмовлено.
          Не погодившись з ухвалою суду, засобами поштового зв`язку, Дніпровська міська рада, звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суді від 05.03.2025 у справі № 904/880/25, ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову у справі № 904/880/25.
          Апеляційна скарга мотивована тим, що Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Жасмі-Трейд» про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної власності без достатньої правової підстави у розмірі 2 438 814,68 гри.
          Дніпровська міська рада звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно та грошові кошти в межах суми стягнення, а саме - 2 438 814,68 грн. ТОВ «Жасмі-Трейд», код ЄДРГЮУ - 40367160, а саме: будівлі та споруди (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1192742312101, номер відомостей про речове право 19382038), що розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. вул. Каштанова, буд. 9, до набрання рішенням по справі законної сили.
          Скаржник зазначає, що предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога Дніпровської міської ради про стягнення з ТОВ «Жасмі-Трейд» доходу, отриманого від безпідставно набутого майна у розмірі 2 438 814,68 грн.
          Між сторонами існує спір щодо стягнення із власника об`єкта нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено, в розмірі 2 438 814,68 грн., а виконання в майбутньому судового рішення у даній справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у відповідача присудженої до стягнення суми заборгованості.
          Оскільки, предметом спору є стягнення власника об`єкта нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою комунальної власності, накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, який на праві приватної власності належать Відповідачу, мінімально впливатиме на повсякденну роботу Відповідача, не ускладнюючи його господарську діяльність.
Скаржник вважає оскаржувану ухвалу такою, що винесена з невірним застосуванням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права, а отже підлягає скасуванню.
          Згідно до протоколу автоматичногорозподілу судової справи між суддями від 19.03.2025 у даній    справі визначена колегія суддів у складі:    головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді:, Кощеєв І.М., Дармін М.О.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.03.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/880/25. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/880/25.
           28.03.2025 матеріали оскарження ухвали ГСД від 05.03.2025 у справі № 904/880/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду. 
      Згідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2025 (для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження тощо) у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя           Чус О.В., судді:, Кощеєв І.М., Мороз В.Ф.
          Згідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2025 у даній  справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя    Чус О.В., судді:, Кощеєв І.М., Дармін М.О.
             Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не надано. Згідно ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
16.04.2025 відповідач  наданим процесуальним правом не скористався та не забезпечив явку в судове засідання повноважних представників.
Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.
          В судовому засіданні 16.04.2025 проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини постанови) по справі.
          Відповідно до   ст. 269 ГПК України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
          Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Позивача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
          Предметом апеляційного розгляду є ухвала Господарського суду Дніпропетровської   області   від    05.03.2025 у справі № 904/880/25, якою в задоволенні заяви Дніпровської міської ради про забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах ціни позову на нерухоме майно та грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Жасмі-Трейд", до набрання рішенням у цій справі законної сили - відмовлено.
          Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову суд виснував, що наведені у заяві про забезпечення позову обставини, в розумінні ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, не свідчать про унеможливлення виконання рішення суду взагалі або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду.
          Предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога Дніпровської міської ради про стягнення з ТОВ «Жасмі-Трейд» доходу, отриманого від безпідставно набутого майна у розмірі 2 438 814,68 грн.
          Згідно зі   ст. 136 ГПК України   господарський, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених   статтею 137 ГПК України   заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
          Відповідно до частини першої   статті 137 ГПК України,   позов забезпечується:   1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
          Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.
          Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
          Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17).
          Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.   Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 17.09.2020 у справі № 910/72/20, від 15.01.2021 у справі № 914/1939/20, від 16.02.2021 у справі № 910/16866/20, від 15.04.2021 у справі № 910/16370/20, від 24.06.2022 у справі № 904/3783/21, від 26.09.2022 у справі № 911/3208/21).
          Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно ( в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у Відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
          Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частини 3   ст. 13 ГПК України   ).
          Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у п. 23 постанови від 03.03.2023 у cправі №   905/448/22 звернув увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість Відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.
          У п. 24.   Вказаної постанови, Верховний Суд не погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що накладення арешту на майно має стосуватися саме майна, яке належить до предмета спору, з таких підстав.
          Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.
          При цьому, обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.
          Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами Відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів   є для Позивача додатковою гарантією   того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та Позивач отримає задоволення своїх вимог.
          Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із Позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.
          Крім того, подібні висновки про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на нерухоме майно є належним видом забезпечення позову, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду   від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.
          Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18.02.2022  у справі № 910/12404/21).
          Разом з тим, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову про накладення арешту на нерухоме майно, помилково не звернув увагу на те, що обраний Позивачем вид забезпечення позову не призводить до невиправданого обмеження майнових прав Відповідача, оскільки майно фактично залишиться у володінні та користуванні титульного власника (Відповідача), а буде обмежено лише можливість розпоряджатися ним.
          За таких обставин, з метою забезпечення реального захисту порушених прав та інтересів Позивача у майбутньому, заява Дніпровської міської ради підлягає задоволенню.
          Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття процесуального документу знайшли свого підтвердження.
          За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги   в порядку   ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.
          Судові витрати за розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову розподіляються за наслідками розгляду справи по суті.
          Оскільки судом апеляційної інстанції остаточного рішення зі спору у даній справі не приймається, то розподіл судових витрат   за   перегляд справи в апеляційному порядку підлягає здійсненню судом першої інстанції   за   результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами   ст. 129 ГПК України.
          На підставі вищевикладеного, керуючись статтями   269,   270,   273,   275 - 285,   287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу   Дніпровської міської ради, м. Дніпро на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2025 у справі № 904/880/25 -  задовольнити.
Ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2025 у справі           № 904/880/25 – скасувати.
Заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову - задовольнити.
Накласти арешт в межах ціни позову на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Жасмі-Трейд" (код ЄДРПОУ 40367160), а саме: будівлі та споруди (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1192742312101, номер відомостей про речове право 19382038), які знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Каштанова, 9 в межах суми позовних вимог 2 438 814 грн. до набрання рішенням  по справі законної сили.
Накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Жасмі-Трейд" (код ЄДРПОУ 40367160) у розмірі 2 438 814 грн, до набрання рішенням  по справі законної сили.

Стягувачем за цією постановою є:    
Дніпровська міська рада 
(49000 , м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 75; 
ідентифікаційний код 26510514)

Боржником за цією постановою є: 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Жасмі-Трейд", 
(49033, м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд 122; 
ідентифікаційний код 40367160)      
          Постанова підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку протягом трьох років - до 16.04.2028 (включно).
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право   касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.     
   Повна постанова складена 25.04.2025.

Головуючий суддя                                                                      О.В. Чус

Суддя                                                                                          І.М. Кощеєв    

Суддя                                                                                                         М.О. Дармін