Постанова                                           
Іменем України                                         
 
28 травня 2025 року
м. Київ
 
справа № 369/4881/19-ц
провадження № 61-4951св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
третя особа - Адвокатське об`єднання «Ліга Справедливості»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 березня                   2023 року  у складі судді Дубас Т. В. та постанову Київського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року у складі колегії суддів: Олійника В. І.,                 Гаращенка Д. Р., Сушко Л. П.,
 
ВСТАНОВИВ:
1.     Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Адвокатське об`єднання «Ліга Справедливості» (далі - АО «Ліга Справедливості»), про стягнення заборгованості у розмірі 2 686 230,10 грн.
 
Позов мотивований тим, що 02 грудня 2015 року між ОСОБА_2 і АО «Ліга Справедливості» укладено договір про надання правової допомоги                          від 02 грудня 2015 року № 02/12-15.
 
12 квітня 2016 року за допомогою адвоката АО «Ліга справедливості» були скасовані арешти, вказані в предметі договору від 02 грудня 2015 року, що накладені на майно ОСОБА_2 .
Протягом двох діб власник арештованого, а в подальшому завдяки наданим послугам АО «Ліга справедливості» знятого з арешту майна, повинен був повністю сплатити гонорар у розмірі семи відсотків вартості звільненого з-під арешту майна, отриманої майнової вигоди, в грошовій або матеріальній формі, 
відповідно до умов договору.
Відповідач сплатив гонорар тільки частково, у розмірі 12 000,00 грн, решта гонорару залишилася несплаченою.
30 березня 2019 року АО «Ліга Справедливості» відступило частину права вимоги за договором відступлення права вимоги від 30 березня                             2019 року № 3003-02С, що був укладений між АО «Ліга Справедливості» 
і ОСОБА_1 , за зобов`язаннями ОСОБА_2 громадянці України                     ОСОБА_1 , зокрема, частину права вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_2  
зі сплати гонорару відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 02 грудня 2015 року № 02/12-15 і додатку № 1 до договору, що були укладені між ОСОБА_2 і АО «Ліга Справедливості», а саме: право вимоги сплати гонорару, який становить сім відсотків від поверненої суми коштів, набутої вигоди, вартості звільненого з-під арешту майна в грошовій або матеріальній формі, у зв`язку з досягненням позитивного результату за наслідком надання послуг правової допомоги АО «Ліга Справедливості», за результатом виконання передбачених у договорі дій були зняті (скасовані) арешти (обтяження) в Державних реєстрах речових прав з конкретних об`єктів майна та майнових прав, всього майна, що належали (належать) ОСОБА_2  на праві приватної власності.
Новому кредитору відступлено частину права вимоги зі сплати гонорару 
в розмірі 7 % знятого арешту з майна за мінусом 12 000,00 грн (частини сплаченої винагороди) з правом нарахувати всі можливі штрафні санкції, передбачені договором та/або законом.
У зв`язку з відступленням цього права вимоги вказана сума боргу за договором підлягає сплаті ОСОБА_2 новому кредитору - ОСОБА_1 .
У відповідності до додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги здійснена експертна оцінка частини визначеного майна, яке належить боржнику (відповідачу). Згідно зі звітами про оцінку майна, яке належить ОСОБА_2 , ринкова його вартість, зокрема, становила:
ринкова вартість частини нерухомості (вказаної в реєстраційних номерах обтяжень, які знімалися: 62630, 62640) - 1 277 000,00 грн;
ринкова вартість частини майна, невизначеного майна, всього майна реєстраційному номері обтяження, яке знімалося: 62612) - 1 965 415,00 грн, (автомобіль, невизначене майно в обтяженні) + вартість іншого майна, визначеного, в тому числі зазначеного в обтяженнях 62630 та 62640 (1 277 000,00 грн, всього у розмірі 3 242 415,00 грн. 
Всього вартість майна, яке оцінене та береться в підрахунок стягнення заборгованості, становило 4 519 415,00 грн.
Вартість нерухомості встановлена експертною оцінкою станом 04 квітня           2019 року. На день сплати згідно з договором - 14 квітня 2016 року вартість нерухомості, в сплаті у дол. США, становила значно більший розмір, однак 
у зв`язку зі збільшенням курсу дол. США в порівнянні з гривнею в цей час, ринкова вартість нерухомості в гривневому еквіваленті в ці періоди (тобто станом на квітень 2016 року та квітень 2019 року), становило таку ж суму.
Розрахунок по вартості автомобіля позивач бере за 2016 рік, так як вартість щорічно зменшується у зв`язку з амортизацією.
Таким чином, суму боргу відповідача визначили за сумою вищезазначених показників з нарахуванням штрафних санкцій мінусом сплаченої винагороди, для розрахунку ціни позову.
Гонорар складає 7% вартості знятого з-під арешту майна.
Тому, 4 519 415,00 грн (вартість частини знятого з арешту майна) х                              7 316 359,05 грн - ціна гонорару за скасування арештів за реєстраційними номерами: 62612, 62630, 62640.
Замовник частково сплатив гонорар за позитивний результат у розмірі 12 000,00 грн.
Тому основна сума заборгованості станом на 14 квітня 2016 року, розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання
Так як у разі прострочення виплати адвокатському аб`єднанню гонорару за отриманий позитивний результат, згідно з умовами договору від 02 грудня 2015 року, замовник сплачує пеню у розмірі двох відсотків від суми розміру гонорару за кожен день прострочення, а строк, за який має право нарахувати пеню, становить 365 днів.
304 359,05 грн х 0,02 = 6 087,18 грн - пеня нарахування за 1 день прострочення.
6 087,18 грн х 365 днів = 2 221 821,07 грн (пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання).
Інфляційні збитки за період від квітня 2016 року до лютого 2019 року складають 132 700,52 грн.
Розрахунок 3% річних на підставі статті 365 ЦК України.
Всього: сума 3% річних на підставі статті 625 ЦК України за період від 
15 квітня 2016 року до 13 квітня 2019 року складає 27 349,46 грн.
Таким чином, загальна сума заборгованості становить:
304 359,05 грн (основна сума заборгованості) + 2 221 821,07 грн (пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання) + 132 700,52 грн (інфляційні збитки) +
27 349,46 грн (3% річних = 2 686 230,10 грн).
АО «Ліга справедливості» повідомило ОСОБА_2 про відступлення права вимоги на її користь за зобов`язаннями ОСОБА_2 за договором про надання правової допомоги від 02 грудня 2015 року № 02/12-15.
Разом із повідомленням про відступлення права вимоги на його ім`я АО «Ліга справедливості» вказало ОСОБА_2 реквізити для сплати коштів на її ім`я, однак вимога не була виконана.
Також було направлено досудову вимогу відповідачу, яка проігнорована та кошти сплачені не були.
З метою захисту своїх порушених прав позивачка звернулася за наданням їй правової допомоги до АО «Меркурій-8».
Враховуючи вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_2 кошти в сумі 2 686 230,10 грн на користь ОСОБА_1  заборгованості за договором про надання правової допомоги від 02 грудня 2015 року 
№ 02/12-15 та договором про відступлення права вимоги від 30 березня 
2015 року № 3003-02С.
 
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області 
від 08 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , відмовлено.
 
Судові рішення судів першої та апеляційної інстанції мотивовані тим, що відповідно до чинного законодавства заявник надав всі належні та допустимі докази, які підтверджують перехід прав та обов`язків від первісного кредитора до нового кредитора, що є підставою для його заміни, як стягувача у виконавчому провадженні.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 березня                  2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року, у якій просить скасувати оскаржувані рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції 
в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2022 року у справі 
№ 753/8945/19, від 26 червня 2019 року у справі № 126/3476/16-ц, 
від 10 березня 2021 року у справі № 607/11746/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім того, підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Також підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає порушення судом норм процесуального права, оскільки справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою, суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
 
2.     Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень 
у порядку, встановленому законом (частина перша статті 8 ЦПК України).
 
Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частина друга статті 211 ЦПК України).
 
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. 
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (частини шоста, сьома статті 128 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), 
№ 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

ЄСПЛ зауважив, що під правом на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, мається на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене сенсу, якщо сторона у справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість брати участь 
в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, а й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).
 
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (пункт 3 частини третьої статті 376 ЦПК України).
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, а й основних засад (принципів) цивільного судочинства (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18 (провадження 
№ 61-13667сво21)).
 
Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21)).
 
Є
Правильним по суті рішення є в тому випадку, коли воно відповідає вимогам законності й обґрунтованості, оскільки порушення цих принципів має наслідком зміну або скасування оскарженого судового рішення. Оскаржене судове рішення належить залишати без змін за наявності незначних порушень закону, які вже були усунені при розгляді справи, або ж таких, які можуть бути виправлені судом апеляційної інстанції. Правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань», стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21)).
 
ЄСПЛ вказує, що «принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником» (MALA v. UKRAINE, № 4436/07, § 48, ЄСПЛ, від 03 липня 2014 року).
 
Матеріали справи не містять документів, які підтверджували б, що                   ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про розгляд судом справи 08 березня 2023 року. 
 
Аналіз матеріалів справи свідчить, що повістка про виклик в судове засідання суду першої інстанції на 08 березня 2023 року позивачу не надсилалася. 
 
Таким чином, суд першої інстанції розглянув справу у судовому засіданні, призначеному на 08 березня 2023 року, за відсутності учасника справи - позивача, належним чином не повідомленого про місце, дату і час судового засідання.
 
В апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції позивачка зазначала, що на останнє судове засідання на 08 березня 2023 року суд не викликав сторін, позивача і відповідача, у матеріалах справи немає доказів направлення судових повісток сторонам (а. с. 147, т. 4).
 
Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не звернув уваги, що пунктом 3 частини третьої статті 376 ЦПК України визначено як обов`язкову підставу для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, а тому зробив неправильний висновок про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

 

 

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.
 
Оскільки ОСОБА_1 обґрунтовує свою касаційну скаргу, зокрема, тим, що суд першої інстанції не повідомив її про розгляд справи, і ця обставина підтверджується матеріалами справи, апеляційний суд не виконав норму пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України, то оскаржуване судове рішення апеляційного суду підлягає обов`язковому скасуванню 
з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Постанову Київського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий | М. Є. Червинська
Судді: | А. Ю. Зайцев
| Є. В. Коротенко
| В. М. Коротун
| М. Ю. Тітов