УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2025 року
м. Київ
справа № 276/1309/15-к
провадження № 51-1697 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                                                  ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 14 серпня 2023 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 23 січня 2025 року із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, 
встановив:
За вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 
14 серпня 2023 року, залишеним без змін ухвалою Житомирського апеляційного суду від 23 січня 2025 року, ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки. На підставі 
п. 3 ч. 1 ст. 49 та ч. 5 ст. 74 КК ОСОБА_5 звільнено від призначеного судом покарання, у зв`язку із закінченням строків давності. Також ОСОБА_5 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК, та виправдано за цим законом за недоведеністю обвинувачення.
30 квітня 2025 року захисник звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою про перегляд оскаржуваних судових рішень. Також захисник порушує питання 
про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень щодо ОСОБА_5 . 
Зазначає, що судом апеляційної інстанції, за результатом розгляду апеляційної скарги, 23 січня 2025 року постановлено та оголошено лише резолютивну частину ухвали, а повний текст їй, як захиснику, вручено 31 січня 2025 року, про що нею складену відповідну розписку, яка міститься в матеріалах справи.  З огляду на це просить поновити строк на касаційне оскарження.
Суд, перевіривши доводи викладені в клопотанні дійшов висновку про те, що воно задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
За сталою практикою Суду, строк подачі касаційної скарги для учасників кримінального провадження, які були присутні під час розгляду справи обчислюється з дня проголошення судового рішення, зокрема його резолютивної частини (за винятком засудженого, який тримається під вартою).
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були, чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов'язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Проте ведені захисником у клопотанні доводи щодо необхідності поновлення строку на касаційне оскарження колегія суддів не може визнати поважним.
У своєму клопотанні захисник, як на підставу для поновлення строку на касаційне оскарження, посилається на те, що повний текст ухвали апеляційного суду вона отримала 31 січня 2025 року, а тому, на її думку, це може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, однак, вказана обставина жодним чином не впливає на перебіг строку касаційного оскарження, оскільки резолютивна частина ухвали апеляційного суду проголошена у судовому засіданні 23 січня 2025 року у присутності захисника, що свідчить про її обізнаність з результатами апеляційного розгляду; тримісячний строк на касаційне оскарження судового рішення є досить тривалим та достатнім, щоб зацікавлена особа могла реалізувати своє право; повний текст рішення адвокат отримала через вісім днів після оголошення резолютивної частини, а тому залишок строку на касаційне оскарження, після отримання повного тексту ухвали, був достатнім для звернення з касаційною скаргою в межах встановленого КПК строку. Крім того, клопотання не містить жодних аргументів про вжиття захисником будь-яких розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право на касаційне оскарження в межах процесуального строку.
Інших причин, які завадили захиснику протягом строку на касаційне оскарження звернутися до Суду та, які можна було б визнати поважними, у клопотанні не наведено та колегією суддів не встановлено.
Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, не знайшов підстав для його поновлення.
Керуючись ст.429 КПК, Суд
постановив:
У задоволенні клопотання захисника про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 14 серпня 2023 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 23 січня 2025 року щодо засудженого ОСОБА_5 відмовити, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вказані судові рішення разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                                 ОСОБА_2                                    ОСОБА_3