ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
22 травня 2025 року
м. Київ
 
справа № 203/3658/22
провадження № 61-12912св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - комунальний заклад «База спеціального Медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «База спеціального Медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, стягнення коштів та моральної шкоди
 
за касаційними скаргами комунального закладу «База спеціального Медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2024 року у складі судді Ханієвої В. М., постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року та на додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 2024 року у складі колегії суддів: Никифоряка Л. П., Гапонова А. В., Новікової Г. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому, уточнивши позовні вимоги, просила скасувати накази комунального закладу «База спеціального Медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради  (далі - КЗ «БСМП») від 15 серпня 2022 року № 247 і від 17 жовтня 2022 року № 338 про винесення доган ОСОБА_1 ; стягнути з КЗ «БСМП» на її користь щомісячну премію за 6 (шість) місяців на загальну суму 91 832,00 грн, премію до Дня Незалежності України на підставі наказу від 25 серпня 2022 року № 262 в сумі                      7 264,00 грн, виплату в сумі 5 000,00 грн окремо за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень 2023 року за роботу в програмі               «Є-дата», загальна сума невиплати за вказаною роботою складає за шість місяців 30 000,00 грн, премію за підсумками роботи за 2022 рік в сумі 33 950,00 грн, премію за грудень 2022 року в сумі 14 000,00 грн, премію за січень 2023 року в сумі                       7 264,00 грн, загальна сума премій до стягнення становить 191 574,00 грн; стягнути з КЗ «БСМП» на її користь моральну шкоду в сумі 30 000,00 грн, витрати на правову допомогу за попереднім розрахунком у загальній сумі 20 457,00 грн та судовий збір.
 
Як на обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що накази відповідача № 247, № 338 є безпідставними і підлягають скасуванню. 
 
Позивач не відмовлялась від ознайомлення з наказом від 11 серпня 2022 року                    № 246, а складений акт № 3 про відмову ОСОБА_1 від відрядження терміном на один день для прийому об`єкта нерухомого майна в оперативне управління не відповідає дійсності. Відповідач не доводив її до відома про  відрядження 15 серпня 2022 року. В журналі обліку відряджень бланк відрядження зареєстровано не було, авансовий звіт та посвідчення на відрядження не виготовлявся, ці документи не подавались головному бухгалтеру для складання звітності і оплати відрядження. 
 
Відповідно до довідки від 05 жовтня 2022 року № 15 відповідальною особою за нарахування заробітної плати (премій, інших заохочувальних виплат) була заступник головного бухгалтера ОСОБА_2 . При цьому згідно з відповідю Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації від 07 листопада 2022 року до компетенції Департаменту не належить вирішення питання щодо проведення професійної атестації з метою можливості зайняття посади головного бухгалтера КЗ «БСМП». Звинувачення щодо невідповідності її професійних якостей  безпідставні.
Вважає, що керівник підприємства виявляв до неї упереджене ставлення. Позивач посилається на те, що протягом тривалого часу вона не отримувала премій і виплат за роботу в програмі Є-дата, зазнала моральної шкоди внаслідок душевних переживань, принижень, стресу, втратила психологічну рівновагу, витрачає безцінний час, щоб відновити свої порушені права. Спричинену їй моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 30 000,00 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Кіровський районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 14 лютого 2024 року позов задовольнив частково. Скасував наказ КЗ «БСМП» від 15 серпня 2022 року               № 247 «Про оголошення догани головному бухгалтеру» ОСОБА_1 . Скасував наказ КЗ «БСМП» від 17 жовтня 2022 року № 338 «Про оголошення догани головному бухгалтеру» ОСОБА_1 . Стягнув з КЗ «БСМП» на користь ОСОБА_1 премію до Дня Незалежності України на підставі наказу «Про преміювання працівників до свята День Незалежності України» від 25 серпня 2022 року № 262 у розмірі 7 264,00 грн. В інші йчастині позову відмовив. Стягнув з КЗ «БСМП» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 065,04 грн та витрати на професійну правничу допомогу                    в розмірі 25 294,42 грн. 
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскаржувані накази не містять посилання в чому саме полягає порушення трудової дисципліни                               ОСОБА_1 , немає вказівки на фактичні обставини, які стали підставою для застосування такого заходу дисциплінарного стягнення, як оголошення догани. Відповідач не довів належними і допустимими доказами наявність вини позивача                 у невиконанні чи неналежному виконанні трудових обов`язків, скоєному без поважних причин умисно або з необережності.
 
Позивач була позбавлена премій і заохочувальних виплат в зв`язку з її протиправним притягненням до дисциплінарної відповідальності,  а тому має  право на їх виплату відповідно до умов колективного договору. Вимога про стягнення з відповідача премії до Дня Незалежності України на підставі наказу від 25 серпня 2022 року № 262 в розмірі посадового окладу 7264,00 грн є обґрунтованою. Разом із цим позивач не навела порядку нарахування та розрахунку інших премій, виплат і доплат, які просить стягнути на свою користь.
 
Вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн є недоведеними.  
 
Стягуючи на користь позивача судові витрати, суд виходив із пропорційності задоволених позовних вимог.   
 
Короткий зміст рішення апеляційного суду
Дніпровський апеляційний суд постановою від 13 серпня 2024 року апеляційну скаргу КЗ «БСМП» залишив без задоволення, а рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2024 року - без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована законністю й обґрунтованістю рішення суду першої інстанції. 
 
В наказі відповідача № 247 не зазначено про конкретні розпорядження керівника від виконання яких головний бухгалтер відмовилась. Складання акта від 11 серпня 2022 року про відмову позивача поставити свій підпис про ознайомлення з наказом № 246 без врахування пояснень не могло бути розцінене як бездіяльність чи неприйняття необхідних рішень.
Доказів того, що саме головний бухгалтер ОСОБА_1 приймала рішення про нарахування та виплату премій, немає, тому притягнення позивача до відповідальності за таке рішення та винесення наказу № 338  є неправомірним.  Вимога про атестацію ОСОБА_1 не має правового обґрунтування.
 
Дніпровський апеляційний суд додатковою постановою від 10 вересня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кадникової Л. Г. про ухвалення додаткового рішення задовольнив частково. Стягнув з КЗ «БСМП» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.                            В іншій частині вимог заяви відмовив.
 
Додаткове рішення мотивоване необхідністю вирішення питання щодо стягнення  витрат на правничу допомогу з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципів співмірності і розумності, а також заперечень відповідача. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги, її узагальнені аргументи 
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду, КЗ «БСМП» просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року в частині задоволених позовних вимог, в цій частині ухвалити нове рішення, яким                                     у задоволенні позову відмовити в повному обсязі; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
 
Як на підставу касаційного оскарження рішення Кіровського районного суду                        м. Дніпропетровська від 14 лютого 2024 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року заявник посилається на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме - щодо застосування дисциплінарного стягнення до головного бухгалтера у вигляді догани на підставі пункту 1 частини першої статті 147 КЗпП України; не застосування заходів заохочення протягом строку дії дисциплінарного стягнення на підставі частини третьої статті 151 КЗпП України.
 
Касаційна скарга мотивована порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.  
 
Суди не взяли до уваги і не надали оцінки тому факту, що ОСОБА_1 наказом                    від 15 серпня 2022 року № 247 притягнено до дисциплінарної відповідальності за невиконання розпорядження директора комунального закладу в період воєнного стану і відмови від участі в комісії, а не у зв`язку з невирішенням питання про прийняття в оперативне управління закладу об`єктів нерухомого майна.  
 
Наказом відповідача № 338 позивачу оголошено догану у зв`язку з невжиттям дій щодо вирішення питання про скасування незаконно нарахованих премій. Під час проведення перевірки використання бюджетних коштів встановлено порушення фінансової дисципліни, пов`язаної з неправомірним витраченням фонду заробітної плати, а саме нарахування і виплата працівникам закладу премій, які не передбачені «Положенням про преміювання». 
Позивач після виходу з лікарняного перевірила нарахування заробітної плати                           і одноразових премій, однак не здійснила контроль за економним використанням матеріальних і фінансових ресурсів, не вжила дій щодо скасування незаконно нарахованих премій. 
В оспорюваних наказах зазначено проступки, вчинені позивачем, в чому виявились порушення, які стали підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності. 
Суди не надали оцінки законності виплати ОСОБА_1 премії до Дня Незалежності України, нарахування якої не передбачено положенням про преміювання та її виплата є порушенням фінансової дисципліни, пов`язаної з неправомірним витрачанням фонду заробітної плати закладу. Премія є додатковою заробітною платою і не є обов`язковою.
 
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду, КЗ «БСМП» просить скасувати додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.
 
Як на підставу касаційного оскарження додаткової постанови Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 2024 року заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18,                   від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18, від 09 червня 2020 року у справі                    № 466/9758/16-ц, від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18, від 12 квітня 2023 року у справі № 626/133/21.
 
Касаційна скарга мотивована порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.  
 
Представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу зі спливом  встановленого законом строку.
Відповідач не отримував заяви про ухвалення додаткового рішення у справі. 
 
У грудні 2024 року до Верховного Суду надійшов відзив адвоката Кадникової Л. Г. як представника ОСОБА_1 на касаційну скаргу, мотивований законністю                         й обґрунтованістю висновків судів у частині задоволення позовних вимог.
 
Доводи касаційної скарги не відповідають дійсності. Відповідач не надав доказів порушень позивачем фінансової або трудової дисципліни.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 05 листопада 2024 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційними скаргами  КЗ «БСМП» та витребувано її матеріали із суду першої інстанції. 
 
02 грудня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
2. Мотивувальна частина
Фактичні обставини справи, встановлені судами
З 13 березня 2006 року ОСОБА_1 працювала головним бухгалтером в КЗ «БСМП». і 26 січня 2023 року звільнена із займаної посади за грубе порушення трудових обов`язків згідно з пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України. 
 
Відповідно до витягу з рішення Дніпропетровської обласної ради «Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області» від 2 липня 2022 року № 206-12/VIII, обласна рада вирішила, передати майно, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області: об`єкти нерухомого майна                         з господарського відання обласного комунального підприємства «Фармація», розташованого на вул. В`ячеслава Чорновола (25 - будівля аптеки, будівлі складу, гаражі) в м. Кам`янському в оперативне управління КЗ «БСМП».
 
Наказом КЗ «БСМП» «Про створення комісії по прийому нерухомого майна»                             від 11 серпня 2022 року № 246, директор КЗ «БСМП» наказав, прийняти об`єкти нерухомого майна з господарського відання обласного комунального підприємства «Фармація», розташованого на вул. В`ячеслава Чорновола (25 - будівля аптеки, будівлі складу, гаражі) в м. Кам`янському в оперативне управління КЗ «БСМП»; створити комісію по КЗ «БСМП» у складі: голови комісії - директора КЗ «БСМП» Постолова Ю., заступника голови комісії - головного бухгалтера ОСОБА_1 , членів комісії: бухгалтери КЗ «БСМП» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
 
ОСОБА_1 відмовилась поставити свій підпис про ознайомлення із наказом                    від 11 серпня 2022 року № 246 (акт КЗ «БСМП» від 11 серпня 2022року № 1,  складений інспектором з кадрів ОСОБА_7 у присутності секретаря ОСОБА_9).
 
У пояснювальній записці від 15 серпня 2022 року ОСОБА_1 зазначила, зокрема, що будинки і споруди є товарно-матеріальними цінностями, які оприбутковуються та відображаються у балансі і звітності, та вона вважала, що потрібно переглянути наказ і внести до нього зміни, щоб уникнути відповідальності за корупційні дії.
 
Наказом відповідача від 15 серпня 2022 року № 247 «Про оголошення догани головному бухгалтеру» ОСОБА_1 оголошено догану за порушення розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку та пункту 4.3 розділу 4 Посадової інструкції.
 
Порушення полягало в неодноразовому невиконанні розпорядження директора КЗ «БСМП» Постолова Ю. М. в період воєнного стану, а також відмова від участі                              в комісії на виконання рішення Дніпропетровської обласної ради від 28 липня                  2022 року № 206-12/VIII.
 
Підставою винесення наказу є акт про відмову ознайомлюватися з наказом                              від 11 серпня 2022 року № 246 і пояснювальна записка ОСОБА_1 
 
ОСОБА_1 відмовилась поставити свій підпис про ознайомлення з наказом КЗ «БСМП» від 15 серпня 2022 року № 247 (акт КЗ «БСМП» від 15 серпня 2022 року № 2, складений інспектором з кадрів ОСОБА_7 у присутності секретаря ОСОБА_9).
 
ОСОБА_1 у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності перебувала на лікарняному з 23 до 29 серпня 2022 року.
 
Відповідно до акта від 15 вересня 2022 року № 3 ОСОБА_1 відмовилась від відрядження в м. Кам`янське 15 вересня 2022 року, терміном на один день для прийому об`єкта нерухомого майна в оперативне управління на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради від 28 липня 2022 року № 206-12/VIII (Наказ № 246 від 11 серпня 2022 року, із змінами згідно з наказом від 13 вересня 2022 року                     № 300).
 
Відповідно до довідки Контрольно ревізійного управління від 05 жовтня 2022 року № 15 в ході перевірки встановлено нарахування та виплату одноразових премій працівникам закладу у серпні 2022 року на загальну суму 156 204, 00 грн, а саме: премії до професійного свята «День бухгалтера» на суму 35 653, 00 грн та День Незалежності України на суму 120 551,00 грн; бухгалтер ОСОБА_3 отримала премію до Дня бухгалтера у сумі 4 195,00 грн, бухгалтер ОСОБА_4 отримала премію у сумі 3 898,00 грн; до Дня Незалежності України бухгалтери ОСОБА_3 та ОСОБА_4 премію не отримували. Виплати цих премій працівникам закладу не передбачені Положенням про преміювання. Згідно з функціональними обов`язками, визначеними Посадовою інструкцією, відповідальною особою за нарахування заробітної плати (премій, інших заохочувальних виплат), була заступник головного бухгалтера ОСОБА_2 .
Наказом КЗ «БСМП» від 17 жовтня 2022 року № 338 головному бухгалтеру                  ОСОБА_1 оголошено догану.
 
Порушення полягало в невиконанні головним бухгалтером Посадової інструкції та положення про бухгалтерський облік; і повній відсутності контролю за економним використанням матеріальних, трудових і фінансових ресурсів, пов`язаних                                   з використанням фонду заробітної плати, а також на підставі довідки Контрольно ревізійного управління від 05 жовтня 2022 року № 15; інше порушення полягало                          в тому, що ОСОБА_1 не відповідала кваліфікаційним вимогам (не мала повної вищої освіти рівня магістр чи спеціаліст), які є обов`язковими для головного бухгалтера обласного комунального закладу, з огляду на що адміністрацією відповідача ініційовано створення атестаційної комісії за участю бухгалтерії, планово-економічного відділу Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації та управління бухгалтерського обліку, фінансів та моніторингу діяльності Дніпропетровської обласної ради для вирішення питання відповідності ОСОБА_1 кваліфікаційним вимогам для зайняття посади головного бухгалтера.
 
У пояснювальній і доповідній записках  ОСОБА_1 від 10 жовтня 2022 року,  пояснювала, що премія за серпень 2022 року нараховувалась, коли вона перебувала на лікарняному з 23 до 29 серпня 2022 року. Заробітна плата і премія були зареєстровані 29 серпня 2022 року у Державному казначействі, і заступник головного бухгалтера ОСОБА_2 нараховувала премії з дозволу директора.
 
Доповідна записка містить резолюцією директора Постолова Ю., на зворотному аркуші директор зазначив, що саме головний бухгалтер повинен інформувати директора про неправомірність наказу про преміювання, і це призвело до неправильного використання бюджетних коштів.
 
Листом від 07 листопада 2022 року Департамент охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації повідомив, що до компетенції департаменту не належить вирішення питання щодо проведення професійної атестації з метою можливості зайняття посади головного бухгалтера комунального закладу.
 
Відповідно до пунктів 8.1, 8.2, 8.6, 8.7, 8.8 Положення «Про бухгалтерську службу КЗ «БСМП» головний бухгалтер: погоджує документи, пов`язані з витрачанням фонду заробітної плати, встановленням посадових окладів, надбавок, доплат; узгоджує посадові інструкції працівникам бухгалтерської служби та матеріально відповідальним особам на складах; у разі тимчасової відсутності головного бухгалтера (відрядження, відпустки, тимчасової втрати працездатності тощо) виконання його обов`язків покладаються на заступника головного бухгалтера; за відпрацьований рік Казначейством проводиться оцінка виконання головним бухгалтером своїх повноважень відповідно до порядку, затвердженого Мінфіном;                  у разі невиконання або неналежного виконання покладених на нього повноважень несе відповідальність, згідно із законом.
 
Згідно з Положенням про преміювання працівників комунального закладу,                                 у відповідності до пункту 3 статті 247 КЗпП України виплата премії працівникам здійснюються згідно з наказом директора на підставі спільного рішення директора та постанови тарифікаційної комісії. В разі притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, винесення йому догани протягом дії догани (до 1 року або її скасування) заохочення у вигляді премії до нього не застосовується на підставі статті 151 КЗпП України.
 
Відповідно до розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку, прийнятих зборами трудового колективу комунального закладу, протокол № 1                                                від 18 листопада 2021року, до основних зобов`язань працівників комунального закладу, зокрема, віднесено суворе дотримання дисципліни, якісне та сумлінне виконання своїх посадових обов`язків та розпоряджень директора закладу.
 
З Правилами внутрішнього трудового розпорядку позивач як головний бухгалтер ознайомилась 18 листопада 2021 року.
 
За змістом пункту 4.3 розділу 4 Посадової інструкції головного бухгалтера                       від 18 березня 2010 року  головний бухгалтер несе відповідальність як за помилкові дії так і за бездіяльність, та неприйняття необхідних рішень; та оцінка роботи проводиться директором і Головним управлінням охорони здоров`я Дніпропетровської обласної держадміністрації за підсумками роботи за квартал, півріччя, рік /на час виникнення спірних правовідносин правонаступником Головного управління охорони здоров`я Дніпропетровської обласної держадміністрації є Департамент охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації.
З посадовою інструкцією ОСОБА_1 ознайомлена 18 березня 2010 року.
 
З новою редакцією Посадової інструкції, затвердженою 01 листопада 2022 року ОСОБА_1 ознайомилась 01 листопада 2022 року, в пункті 4.3 якої йдеться про відповідальність головного бухгалтера за заподіяну матеріальну шкоду або шкоду діловій репутації закладу.
 
Відповідно до копії диплома від 28 червня 1980 року, серії НОМЕР_1 ,  виданого Дніпропетровським фінансовим технікумом, ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію бухгалтера-фінансиста.

 
Позиція Верховного Суду
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,                        є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права  у  подібних  правовідносинах,  викладеного у  постанові  Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується  з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судами норм                        правав межах касаційних скарг, дійшов висновку, що касаційні скарги  задоволенню не підлягають.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
 
Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
 
Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана чи звільнення.
Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
 
Порушенням трудової дисципліни визнається невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, тобто для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або                       з необережності.
 
У справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення, саме роботодавець повинен довести, що застосування таких заходів стягнення відбулося без порушення законодавства про працю.
 
Суди встановили, що наказами від 15 серпня 2022 року № 247 і від 17 жовтня                     2022 року № 338   ОСОБА_1 оголошено догани.
 
Встановивши, що в наказі № 247 не зазначено, в чому саме полягає порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 , зокрема, не зазначено конкретні неодноразові невиконання розпорядження керівника, від виконання яких головний бухгалтер відмовилась, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про недотримання відповідачем норм трудового законодавства України при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності, адже відповідач не довів факту порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни.
 
Не може бути і підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності обставини, встановлені в ході перевірки контрольно-ревізійного управління, а саме щодо нарахування та виплати одноразових премій працівникам закладу у серпні 2022 року на загальну суму 156 204, 00 грн, які не передбачені положенням про преміювання, оскільки ОСОБА_1 з 23 до 29 серпня 2022 року                 у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності перебувала на лікарняному і доказів прийняття такого рішення саме нею немає. 
 
З огляду на викладене суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про скасування наказів відповідача про оголошення ОСОБА_1 доган, адже відповідач не довів вчинення позивачем порушень трудової дисципліни.  
 
Оскільки факту вчинення позивачем дисциплінарних проступків немає, обґрунтованим є також висновок судів про відсутність правових підстав для позбавлення ОСОБА_1 премії до Дня Незалежності України, яка не була виплачена у зв`язку з наявністю наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, що згодом були скасовані судом як незаконні.
 
Доводи касаційної скарги про незгоду з висновками судів у частині визнання незаконними та скасування наказів про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності фактично є аналогічними доводам апеляційної скарги, що були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції, який надав   фактичним обставинам справи відповідну правову оцінку, що ґрунтується на вимогах законодавства, та зводяться до необхідності здійснення переоцінки фактичних обставин справи про дотримання відповідачем норм трудового законодавства при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності.
 
Аргументи касаційної скарги щодо незаконності виплати позивачу премії до Дня Незалежності України, посилання на порушення фінансової дисципліни при її нарахуванні, а також твердження про необов`язковість такої виплати з боку роботодавця  не впливають на правильність висновків судів, оскільки відповідач не спростував факт невиплати такої премії позивачу у зв`язку із оголошенням їй доган, які визнані судом незаконними.  
 
Верховний Суд є судом права, а не судом факту, і відповідно до статті 400 ЦПК України не має повноважень встановлювати обставини справи, не встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, а також досліджувати докази справи, змінюючи їх оцінку.
Вирішуючи спір, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановили обставини справи, дослідили наявні у справі докази і надали їм належну правову оцінку, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права.
Щодо додаткової постанови апеляційного суду 
Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо  судом не вирішено питання про судові витрати.
  
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).
 
Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має                         сплатити   у зв`язку з розглядом справи, й після судових дебатів, але виключно за наявності сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.
 
Зазначене узгоджується з положенням частини першої статті 182 ЦПК України про те, що учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та                              клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань при розгляді справи судом.
 
Тобто саме зацікавлена сторона повинна вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
 
 Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
 
Водночас згідно з частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
 
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду                                                   від 19 лютого  2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
 
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
 
Витрати за надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
 
З матеріалів справи відомо, що у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1   просила стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 15 140,00 грн та додала докази на підтвердження їх понесення, зокрема: акт приймання-передачі наданих послуг від 10 червня 2024 року; акт приймання-передачі наданих послуг від 13 серпня                         2024 року; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 46 від 10 червня 2024 року; квитанцію до прибуткового касового ордера № 77 від 13 серпня 2024 року на суму 18 925,00грн.
 
Задовольняючи частково заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення апеляційний суд врахувавши співмірність суми витрат зі складністю справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з  КЗ «БСМП»  на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги адвокатом в суді апеляційної інстанції.
 
Аргументи касаційної скарги про те, що відповідач не отримував заяви про ухвалення додаткового рішення, не впливають на правильність висновків суду,  враховуючи, що вимоги про стягнення судових витрат і докази в їх обґрунтування були вказані у відзиві на апеляційну скаргу, копію якого було надіслано відповідачу. Крім того, відповідач подав до апеляційного суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, що свідчить про його обізнаність із поданою представником позивача заявою. 
 
Доводи касаційної скарги зазначених висновків не спростовають та не свідчать про порушення апеляційним судом норм процесуального права при розподілі витрат на професійну правничу допомогу.
Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційних  скарг без задоволення, а рішення суду першої інстанції у незміненій частині та постанову апеляційного суду - без змін. 
 
Керуючись статтями 400, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційні скарги комунального закладу «База спеціального Медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради залишити без задоволення.
 
Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2024 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 2024 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції  набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                   А. Ю. Зайцев
 
                                                                                     Є. В. Коротенко
 
                                                                                     М. Ю. Тітов