РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року 
м. Рівне

Справа № 555/2085/24
Провадження № 22-ц/4815/433/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:  

судді-доповідача - Шимківа С.С.,
суддів: Гордійчук С.О., Хилевича С.В., 

учасники справи:
позивач        – ОСОБА_1 ,
відповідач         – Головне управління Національної поліції в Рівненській області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Головне управління Державної казначейської служби України, 

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Шевчуком Русланом Віталійовичем на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 20 січня 2025 року (ухвалене у складі судді Мельничук Н.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Державної казначейської служби України в Рівненській області про відшкодування моральної шкоди, - 

в с т а н о в и в :

       У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Державної казначейської служби України в Рівненській області про відшкодування моральної шкоди.
       Позовну заяву обґрунтовано тим, що 07 листопада 2022 року інспектором СРПП ВП №1 Рівненського РУП лейтенантом поліції Смеховським Юрієм Миколайовичем було винесено постанову серії БАБ №300079 у справі про адміністративні правопорушення за ч.ч.1, 2 ст.126, ч.2 ст.125, ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.
Він, вважаючи, що постанова інспектора поліції винесена незаконно та з порушенням процесуальних норм, а також те, що правопорушення ним не вчинялося, звернувся з адміністративним позовом до Рівненського районного суду Рівненської області.
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області у справі №570/1444/23 від 24.11.2023 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано протиправною та скасовано постанову інспектора СРПП ВП №1 Рівненського РУП лейтенанта поліції Смеховського Юрія Миколайовича серії БАБ №300079 від 07.11.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у виді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень, а також закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1, 2 ст.126, ч.2 ст.125, ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Протиправні дії інспектора СРПП ВП №1 Рівненського РУП лейтенанта поліції Смеховського Юрія Миколайовича призвели до того, що на нього безпідставно було накладено штраф. У подальшому він був вимушений звернутися до адвоката за правничою допомогою та подати позов до суду. Сам факт накладення адміністративного стягнення, а також звернення до суду, тривалий розгляд справи судом та участь у судових засіданнях, все це разом призвело до моральних страждань, що полягають у перебуванні у постійному стані тривоги, підвищеному рівні стресу, пригніченому психоемоційному стані, відчутті себе приниженим та звинуваченим в тому, чого не вчиняв.
Окрім цього, Іваненюк В.В., з моменту винесення постанови до задоволення його позову Рівненським районним судом Рівненської області, перебував у стані стресу, невідомості, оскільки постійно думав чи доведеться сплачувати штраф.
Також вказані вище незаконні дії інспектора, завдали йому сильних душевних страждань та вплинули на авторитет в суспільстві і сім`ї. 
Незаконне притягнення позивача до адміністративної відповідальності змінили його психічний та емоційний стан, він втратив відчуття захисту з боку співробітників поліції.
Таким чином закриття судом справи про адміністративне правопорушення через встановлену відсутність його складу та події свідчить про те, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, що є підставою для відшкодування моральної шкоди.
Просив стягнути з Державного бюджету України 41706 грн. моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності.
Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 20 січня 2025 року в  задоволенні позовних  вимог    ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Державної казначейської служби України в Рівненській області про відшкодування моральної шкоди - відмовлено.
Рішення суду обґрунтовано тим, що судовим рішенням, постановленим при розгляді справи про скасування постанови про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , неправомірність дій або бездіяльність уповноважених осіб при складенні адміністративних матеріалів не встановлювалася. 
Крім того, позивач до матеріалів справи не надав жодних доказів про те, що йому завдано моральної шкоди співробітниками поліції, а також доказів, що їх діяння були протиправними внаслідок неналежного виконання покладених на них трудових чи службових обов?язків.
Позивач у позовній заяві не зазначає, яких він зазнав душевних страждань та переживань через неправомірні рішення та бездіяльність посадових осіб відповідача та що саме вплинуло на його моральний стан і призвело до порушення звичного способу життя, а також порушення його законних прав.
Позивачем також не надано письмових доказів заподіяння відповідачем йому моральної шкоди.
Сам факт скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є доказом заподіяння йому моральної шкоди та підставою для її відшкодування, оскільки судове рішення, яким скасовано постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, не встановлює доведеність усіх обов?язкових складових цивільно-правової відповідальності.
Докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки спростовуються вищевикладеним та наявними в справі доказами, а факт порушення прав позивача не знайшов свого підтвердження.
Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Шевчука Р.В. оскаржив його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що вважає його таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також із неповним з`ясуванням обставин справи.
На підтвердження факту завдання йому моральної шкоди, внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, у позовній заяві було посилання на рішення Рівненського районного суду Рівненської області у справі № 570/1444/23 від 24.11.2023 року, яким позов ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано протиправною та скасовано постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу, а також закрито провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Судом першої інстанції не було взято до уваги судову практику, згідно якої, у зв`язку з незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, йому мала бути відшкодована моральна шкода.
З урахуванням того, що він був притягнутий до адміністративної відповідальності безпідставно, вважає доведеним факт наявності моральної шкоди, яка полягає у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях, почуттях образи, емоційної напруги та інших негативних переживаннях.
Незаконне притягнення його до адміністративної відповідальності змінили його психічний та емоційний стан, він втратив відчуття захисту з боку співробітників поліції.
Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
18 лютого 2025 року ГУНП в Рівненській області подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що позивачем не надано жодних доказів, що йому завдано моральної шкоди співробітниками поліції, а також доказів, що їх діяння були протиправними внаслідок неналежного виконання покладених на них трудових чи службових обов`язків.
21 лютого 2025 року ГУ ДКСУ у Рівненській області подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що судом, при ухваленні рішення, було з`ясовано усі обставини, що мають значення для справи.
Просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.
Із матеріалів справи вбачається, що 07 листопада 2022 року інспектором СРПП ВП №1 Рівненського РУП лейтенантом поліції Смеховським Ю.М. було винесено постанову серії БАБ №300079 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.ч.1, 2 ст.126, ч.2 ст.125, ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області у справі №570/1444/23 від 24.11.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано протиправною та скасовано постанову інспектора СРПП ВП №1 Рівненського РУП лейтенанта поліції Смеховського Юрія Миколайовича серії БАБ №300079 від 07.11.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у виді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень, а також закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1, 2 ст.126, ч.2 ст.125, ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Суд у своєму рішенні по справі № 570/1444/23 зазначив, що позивач, у поданій до суду позовній заяві заперечує вчинення ним адміністративних правопорушень та вказує, що він рухався в місті в світлу пору доби, а саме в обідню пору, тому не змушений був вмикати фари ближнього світла, також у нього був наявний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується випискою із сайту МТСБУ станом на 07.11.2022 року, він керував транспортним засобом, будучи пристебнутим ременем безпеки, показники повороту включив та увімкнув аварійне світло. На підтвердження своєї правової позиції ОСОБА_1 було надано відеозапис та фотознімки. 
Доказів на заперечення позовних вимог відповідачем до суду надано не було.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що постанова інспектора поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст.126, ч.2 ст. 125, ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.
 Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
 Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості відповідальності за шкоду, завдану органами державної влади чи місцевого самоврядування та їх посадовими особами, які є відмінними від загальних підстав деліктної відповідальності.
         У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 вказано, що, застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.
У постанові від 22 січня 2025 року (справа № 335/6977/22) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) посадових осіб органів державної влади у виді відшкодування шкоди обов`язковою є наявність трьох елементів (умов): неправомірний характер  дії (бездіяльності) цього органу (посадових або службових осіб), наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) і заподіяною шкодою. Водночас наявність вини посадових осіб органів державної влади не є обов`язковою умовою такого виду відповідальності. Тягар доведення наявності зазначених трьох умов покладається на позивача, який звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди на підставі статей 1173, 1174 ЦК України.
Встановлення протиправності у діях працівника патрульної поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення є обов`язковою умовою для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) посадових осіб органів державної влади у виді відшкодування шкоди.
Відповідність протоколу про адміністративне правопорушення (за формою чи змістом) вимогам закону, складення такого протоколу уповноваженою особою, а також правомірність інших дій (бездіяльності) працівників патрульної поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення може бути встановлено судом у справі про адміністративне правопорушення.
У разі відповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону та вчинення працівниками патрульної поліції під час складання протоколу всіх дій згідно із законом та в межах їхніх повноважень факт закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу правопорушення не є фактом, який підтверджує протиправність дій патрульних поліцейських щодо складання такого протоколу.
При невстановленні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення невідповідності дій (бездіяльності) працівників патрульної поліції щодо складання протоколу, які мали наслідком закриття справи про адміністративне правопорушення, дії патрульного поліцейського щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі подальшого закриття справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення можуть бути підставою для відшкодування шкоди державою лише у тому випадку, якщо закриття справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення відбулося через очевидну невідповідність протоколу вимогам закону або внаслідок інших протиправних дій працівників патрульної поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, або які мають ознаки свавільності.
             З огляду на приписи Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» патрульна поліція не є органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, тому на правовідносини щодо складання протоколів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не поширюються правила статті 1176 ЦК України та Закону № 266/94-ВР.
Ураховуючи вищевикладене та останній правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, який суди мають враховувати під час вирішення спорів у подібних правовідносинах, фактичне скасування постанови серії БАБ № 300079 від 07.11.2022 року лише з підстав відсутності заперечень відповідачем позовних вимог та без обгрунтування про її невідповідність вимогам закону, факт визнання протиправною та скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зокрема, і без встановлення протиправності у діях працівника патрульної поліції під час її складання не є підставою для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) посадових осіб відповідача у виді відшкодування шкоди.
Невідповідність вимогам закону дій інспектора СРРП ВП № 1 Рівненського РУП лейтенанта поліції Смеховського Ю.М. під час складання постанови серії БАБ № 300079 від 07.11.2022 року, судом  не встановлена.
Ураховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.16, 23, 1173, 1174 ЦК України, ст. ст. 367, 375, 381-384, 389 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Шевчуком Русланом Віталійовичем залишити без задоволення.
Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 20 січня 2025 року залишити без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач                                                         Шимків С.С..

Судді:                                                                 Гордійчук С.О.

               Хилевич С.В.