УХВАЛА

23 квітня 2025 року  
м. Київ

справа №460/27300/23
адміністративне провадження №К/990/15210/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у справі № 460/27300/23 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Рівненської міської ради, Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ-ПРОМ» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення дій,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Рівненської міської ради, Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ-ПРОМ», в якому просила: 
- визнати незаконною (протиправною) бездіяльність відповідача - Рівненської міської ради, яка проявилась у нездійсненні належного державного контролю за дотриманням договірних зобов`язань за договором оренди землі №90 від 01.09.2015 забудовниками, діяльність яких пов`язана із залученням коштів фізичних осіб у будівництво багатоквартирних житлових будинків та у нездійсненні роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового будинку що споруджувався із залученням коштів фізичних осіб, у зв`язку з неспроможністю забудовника ТОВ «Хліб-Пром» продовжувати таке будівництво;
- визнати незаконною (протиправною) бездіяльність відповідача - виконавчого комітету Рівненської міської ради, яка проявилась у нездійсненні належного державного контролю за дотриманням договірних зобов`язань за договором оренди землі №90 від 01.09.2015 забудовниками, діяльність яких пов`язана із залученням коштів фізичних осіб у будівництво багатоквартирних житлових будинків та у нездійсненні роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового будинку що споруджувався із залученням коштів фізичних осіб, у зв`язку з неспроможністю забудовника ТОВ «Хліб-Пром» продовжувати таке будівництво;
- зобов`язати відповідача - виконавчий комітет Рівненської міської ради розробити та подати на розгляд Рівненської міської ради програму по організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового будинку за адресою м. Рівне, вул. Небесної сотні, 66, що споруджувався із залученням коштів фізичних осіб, у зв`язку з неспроможністю забудовника ТОВ «Хліб-Пром» продовжувати таке будівництво; зобов`язати відповідача - виконавчий комітет Рівненської міської ради подати на розгляд Рівненської міської ради питання про відмову від договору оренди землі №90 від 01.09.2015.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Рівненської міської ради, Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради, яка проявилася у нездійсненні належного державного контролю за дотриманням договірних зобов`язань забудовником Товариством з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ-ПРОМ», діяльність якого пов`язана із залученням коштів фізичних осіб у будівництво багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці за адресою м. Рівне, вул. Небесної сотні, 66.
Зобов`язано Виконавчий комітет Рівненської міської ради, Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради розробити та подати на розгляд Рівненської міської ради програму по організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці за адресою м. Рівне, вул. Небесної сотні, 66, що споруджувався із залученням коштів фізичних осіб, у зв`язку з неспроможністю забудовника Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ-ПРОМ» продовжувати будівництво. 
В решті позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ-ПРОМ», Виконавчого комітету Рівненської міської ради та Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради задоволено.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року у справі №460/27300/23 в частині задоволення позову скасовано та в цій частині в позові ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Рівненської міської ради, Рівненської міської ради, Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ-ПРОМ» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення дій відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням апеляційної інстанції, ОСОБА_1 направила до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у справі № 460/27300/23, залишити в силі рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року у даній справі.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам КАС України колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Як підставу касаційного оскарження позивач вказує пункти 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25 червня 2024 року у справі № 420/7138/19 та від 31 липня 2020 року у справі № 826/14682/16, що стосуються аналогічних правовідносин.
Також, у касаційній скарзі скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування підпункту 11 пункту «а» частини першої статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Крім того, касаційна скарга містить посилання й на інші порушення норм матеріального та процесуального права судом апеляційної інстанції.
Наведені скаржником у касаційній скарзі аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підставу на якій подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів вважає за необхідне здійснити касаційний перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у справі № 460/27300/23.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
З огляду на вказане та необхідність перевірити наведені обставини колегія суддів вважає, що слід відкрити касаційне провадження за поданою касаційною скаргою на підставі пунктів 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у справі № 460/27300/23.
Витребувати з Рівненського окружного адміністративного суду справу № 460/27300/23.
Установити учасникам справи строк протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                          Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                               С. Г. Стеценко
                                                                                                              Л. В. Тацій