ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/117/25 Справа № 695/4309/24 Категорія: ч. 3 ст.172-20 КУпАП	Головуючий у І інстанції Середа Л. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю захисника Федини О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду  Черкаської області  від 27 грудня  2024 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовий квиток серії НОМЕР_2 виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 11.06.2024 року, солдата, робітника підсобного в/ ч НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , –
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 10 листопада 2024 року о 17:00 був виявлений з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, неадекватна поведінка, порушення координації рухів) та того ж дня. о 19:20 год. був доставлений у приймальне відділення «Золотоніська багатопрофільна лікарня», де був проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння, згідно висновку № 290 від 10.11.2024 року встановлено алкогольне сп`яніння 1.75 проміле. Своїми діями солдат ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
           Постановою судді Золотоніського міськрайонного суду  Черкаської області  від 27 грудня 2024 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
    Не погоджуючись з постаново суду першої інстанції, захисник в інтересах правопорушник  ОСОБА_1   подав апеляційну скаргу, в якій просить:
         Скасувати оскаржувану постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.12.24, а справу - повернути на новий розгляд до суду І інстанції, де матеріали можливо було б повернути на дооформлення та привести кваліфікацію дій ОСОБА_1 у відповідність до дійсних обставин.
           Вважає, що оскаржувана постанова винесена з грубими порушенням норм процесуального права, порушенням права особи на захист та права на розгляд справи у його присутності, за свідомого ігнорування судом обов`язку забезпечити стороні захисту реальну можливість ознайомлення з усіма доказами обвинувачення до судового розгляду справи, а також - з неправильним застосуванням норм матеріального права, за неповного з`ясування судом фактичних обставини справи, неналежного дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів
          Вказує, що справа не містить жодних доказів того, що ОСОБА_1 повідомлявся про дату та час за місцем проходження служби, міг знати та повідомити командирів про потребу у прибутті до суду.
Чинний КУпАП, а саме ст. 277 передбачає лише один вид повідомлення - повістку, причому - не пізніше як за три доби до розгляду справи, що разом з іншими конституційними принципами та гарантіями, зокрема - щодо «справедливого і неупередженого» суду - відверто проігноровано.
Таким чином, скаржника було позбавлено будь-якої можливості брати участь у своїй справі, давати пояснювати, заявляти клопотання тощо.
Більш того, відповідно до виписки №1594 з медичної карки стаціонарного хворого, у період на який припадав «виклик до суду», ОСОБА_1 був госпіталізований та перебував у стаціонарі Наркологічного відділення з наданням лікування НЦМД КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради».
Вказує, що у ОСОБА_1 встановлений діагноз - «Психічні та поведінкові розлади внаслідок  вживання алкоголю.
Наголошує, що ОСОБА_1 хворіє на хронічний алкоголізм, у зв`язку з чим у 2024 році мав вже 4 госпіталізації  пов`язані з захворюванням, однак за даних умов він допущений до проходження військової служби.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника, який підтримав подану апеляцій скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. 280, 283 КУпАП постанова судді в адміністративній справі повинна бути законною та обґрунтованою.
Приймаючи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого  ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її  місцевостях   у   разі   збройної  агресії  чи загрози нападу,    небезпеки державній незалежності   України,   її   територіальній    цілісності  та  передбачає   надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст. 1, ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 172-20 КУпАП розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, віднесене до адміністративних правопорушень. 
Згідно ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що 10 листопада 2024 року о 17:00 був виявлений з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, неадекватна поведінка, порушення координації рухів) та того ж дня. о 19:20 год. був доставлений у приймальне відділення «Золотоніська багатопрофільна лікарня», де був проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння, згідно висновку № 290 від 10.11.2024 року встановлено алкогольне сп`яніння 1.75 проміле. Своїми діями солдат ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:
-    протоколом про адміністративне правопорушення КИЧК № 742 від 10.11.2024 року, де зазначено, що  10 листопада 2024 року о 17:00 був виявлений з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, неадекватна поведінка, порушення координації рухів) та того ж дня. о 19:20 год. був доставлений у приймальне відділення «Золотоніська багатопрофільна лікарня», де був проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння, згідно висновку № 290 від 10.11.2024 року встановлено алкогольне сп`яніння 1.75 проміле. Своїми діями солдат ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. (а.с.1-4);
-   направленням на медичний огляд для визначення вмісту алкоголю, наркотичних, психотропних речовин в крові гр. ОСОБА_1 від 10 листопада 2024 року.(а.с.5);
-      висновком №290 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.11.2024 року щодо гр. ОСОБА_1 , з якого вбачається, що останній пройшов освідування на стан алкогольного сп`яніння та результат показав - 1.75. проміле. (а.с.6);
-      рапортом командира 3 взвода ст.. матроса ОСОБА_2 від 10.11.2024 року, де зазначено, що 10.11.2024 року, о 17:00 годині ним, командиром взводу старшим матросом ОСОБА_3 був виявлений солдат ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме неадекватна поведінка, запах з ротової порожнини, погана концентрація на ногах. Далі був направлений на огляд.(а.с.9);
-     письмовими поясненнями ОСОБА_4   від 10.11.2024 року, відповідно до яких останній був присутній під час освідування на стан сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_1 , яке проводилося в Золотоніській міській лікарні. Результат 1,75% проміле.(а.с.11);
-    письмовими поясненнями ОСОБА_5   від 10.11.2024 року, відповідно до яких остання була присутня під час освідування на стан сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_1 , яке проводилося в Золотоніській міській лікарні. Результат 1,75% проміле.(а.с.12);
-  письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10.11.2024 року, де зазначено, що факт вживання ним алкогольних напоїв не заперечує, інших показів відносно себе давати відмовляється, на підставі ст.. 63 Конституції України.(а.с.13);
-      поясненнями сержанта ОСОБА_6 від 10.11.2024 року, де зазначено, що 10.11.2024 року, близько 19 год. 20 хв., ним, для проведення медичного огляду для встановлення стану сп`яніння до Золотоніської багатопрофільної лікарні, супроводжувався солдат ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Даний військовослужбовець був виявлений на тимчасовій території військової частини НОМЕР_3 в АДРЕСА_2 командиром 3 взводу 5ї інженерної роти в/ НОМЕР_4 , старшим матросом ОСОБА_7 . Після проведення огляду лікарем, було встановлено діагноз «Алкогольне сп`яніння» 1,75 проміле.(а.с.14);   Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
            Сумнівів в обґрунтованості складеного протоколу чи достовірності та належності долучених до протоколу доказів у суду не має, вони узгоджуються між собою та доводять винуватість солдата ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП «поза розумним сумнівом», а його вина у вчиненні вказаного правопорушення належним чином доведена.
             При цьому, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про безпідставність посилання апелянта, про повернення справи на новий розгляд до суду І інстанції, де матеріали можливо було б повернути на дооформлення та привести кваліфікацію дій ОСОБА_1 у відповідність до дійсних обставин, у зв`язку із наступних підстав.
               Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, з протоколом останній був ознайомлений, що стверджується підписами ОСОБА_1 , його поясненнями, що провину він визнає та зауважень не має,  так і підписами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . 
           Жодних зауважень до змісту протоколу ОСОБА_1 не висловив, ним не оскаржувались дії військовослужбовців під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього в порядку КАС та до керівництва в/ч НОМЕР_3 , з метою проведення службової перевірки він не звертався. 
            Статтею 266-1 КУпАП визначено порядок проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
             Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
              Судом апеляційної інстанції встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений у відповідності до вимог ст. 266-1 КУпАП. яка регламентує порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 3 ст. 172-20 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки останній, будучи військовослужбовцем перебував на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим порушив вимоги ст. 11, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
             Суд апеляційної інстанції наголошує, що в своїх поясненнях ОСОБА_1 не заперечує факту перебування 10.11.2024 року  в стані алкогольного сп`яніння, тобто виконання ним своїх службових обов`язків в нетверезому стані. Також ОСОБА_1 не заперечує факту проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, не оспорює результати проходження такого огляду, не піддає їх сумніву.
              Таким чином особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ніяк не мотивує яким чином огляд на стан сп`яніння на місці скоєння правопорушення міг би захистити його права чи спростувати обставини, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, в якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено, а обставиною, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі ст. 35 КУпАП, суд апеляційної інстанції визнає вчинення правопорушення повторно, оскільки ОСОБА_1 постановою суду від 05.11.2024 року у справі 695/4059/24 вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. З ст. 172-20 КУпАП, яке було вчинено 25.10.2024 року
Отже, апеляційному суду надані належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Доводи захисника про безпідставну кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КупАП, є необґрунтованими, так, як ОСОБА_1 вчинив правопорушення в умовах особливого періоду.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції від 27.12.2024 року, є законним і обґрунтованим, а тому скасуванню не підлягає, а апеляційну скаргу захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

                                      п о с т а н о в и в :

             Постанову судді Золотоніського міськрайонного суду  Черкаської області  від 27 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КупАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1   – залишити без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                       І.А. Поєдинок