УХВАЛА

30 квітня 2025 року 
м. Київ

справа №2а-11458/11/0514
адміністративне провадження № Зв/990/25/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Стрелець Т. Г., суддів - Стеценко С. Г., Тацій Л. В., перевіривши заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року у справі № 2а- 11458/11/0514 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля та Добропільському районі, про визнання дій неправомірними і зобов`язання призначити пенсію як державному службовцю, -
УСТАНОВИВ:
Як вбачається з доданих до заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень у лютому 2006 року ОСОБА_1 звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля та Добропільському районі, про визнання дій неправомірними і зобов`язання призначити пенсію як державному службовцю.
Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2006 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконними дії Пенсійного Фонду України в місті Добропіллі про відмову зарахування до загального стажу роботи як державного службовця роботу ОСОБА_1 у Державному банку СРСР та Агропромбанку СРСР. Зобов`язано Управління Пенсійного Фонду України в місті Добропіллі включити до стажу роботи ОСОБА_1 роботу у Державному банку СРСР та Агропромбанку СРСР із 5 червня 1969 року по 8 жовтня 1990 року як стаж державного службовця.
Постановою Апеляційного суду Донецької області від 03 жовтня 2006 року апеляційну скаргу задоволено. Постанову Добропільського міського суду від 29 червня 2006 року скасовано. В задоволенні позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 жовтня 2011 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2006 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 03 жовтня 2006 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2011 року у справі № 2а-11458/11/0514 залишено без задоволення, а вказану постанову без змін.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 липня 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року залишено без змін.
28 квітня 2025 року до Верховного Суду надійшла ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року у справі № 2а- 11458/11/0514.
В обґрунтування заяви зазначено про непогодження з судовими рішення по цій справі, якими відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно частини п`ятої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за виключними обставинами є: 
1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;
2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення;
3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.
Відповідно до частини першої статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.
Частиною другою цієї статті встановлено, що заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.
За змістом наведених норм вбачається, що за виключними обставинами може бути переглянуте лише те судове рішення, яким закінчено розгляд справи. У разі, якщо розгляд справи завершено рішенням суду першої інстанції і таке рішення набрало законної сили, то перегляду за виключними обставинами підлягає саме рішення суду першої інстанції.
В даній справі ухвалою Вищого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2013 року залишено без змін постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Тобто судом, який закінчив розгляд справи, є Добропільський міськрайонний суд Донецької області.
Таким чином, оскільки суд касаційної інстанції не змінював і не скасовував постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року, в силу приписів частини першої статті 361 та частин першої та другої статті 365 КАС України, ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року у справі № 2а-11458/11/0514 не може бути предметом перегляду за виключними обставинами в суді касаційної інстанції.
Такі висновки щодо застосування норм матеріального права уже неодноразово висловлював Верховний Суд та Велика Палата Верховного Суду у справах № 361/4237/17, № 640/3026/19, № 813/4463/16.
В контексті наведеного колегія суддів звертає увагу, що 25 жовтня 2018 року позивачка вже зверталась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із заявою про перегляд постанови цього суду від 09 грудня 2011 року за виключними обставинами.
Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2018 року справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судової постанови від 09 грудня 2011 року в адміністративній справі № 2-а-11458/11 за виключними обставинами передано на розгляд до Донецького окружного адміністративного суду. 
Передача справи відбулась з підстав набрання 15 грудня 2017 року чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.
В новій редакції Кодексу адміністративного судочинства розгляд справ даної категорії здійснюється окружними адміністративними судами.
В свою чергу, Донецький окружний адміністративний суд ухвалою від 18 грудня 2018 року повернув заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови від 09 грудня 2011 року за виключними обставинами. Ухвала про повернення заяви обґрунтована тим, що позивачка не в повній мірі виконала вимоги ухвали суду від 28 листопада 2018 року про залишення заяви без руху. 
Судом також встановлено, що 25 жовтня 2018 року позивачка зверталась до Донецького окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судової постанови від 29 червня 2006 року в адміністративній справі № 2-а-11458-2011 за виключними обставинами.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року вказану заяву повернуто ОСОБА_1 з огляду на невиконання вимог ухвали суду 14 червня 2019 року про залишення заяви без руху. 
09 серпня 2019 року позивачка звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з заявою про перегляд за виключними обставинами постанови від 09 грудня 2011 року по справі № 2-а-11458/11. 
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року вказана заява повернута ОСОБА_1 з огляду на підсудність такої заяви Добропільському міськрайонному суду Донецької області
11 вересня 2019 року позивачка звернулась до Першого апеляційного адміністративного суду з заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2011 року у цій справі.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року вказану заяву повернуто без розгляду заявнику, оскільки вона підсудна Добропільському міськрайонному суду Донецької області.
Колегія суддів КАС ВС зауважує, що судова система Україна побудована на принципі інстанційності, який гарантує право на перегляд рішення суду нижчої інстанції судом вищої інстанції.
З матеріалів доданих до заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами та відомостями Єдиного державного реєстру судового рішення не встановлено, що вказані судові рішення оскаржувались до суду вищої інстанції у встановленому процесуальним законом порядку. Тобто позивачка не скористалась гарантованим принципом інстанційності, звертаючись до суду з новими заявами.
Підсумовуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що у Верховного Суду відсутні підстави для відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року у справі № 2а- 11458/11/0514.
Керуючись статтями 248, 361-366 КАС Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року у справі № 2а- 11458/11/0514.
Копію цієї ухвали направити особі, яка подала заяву. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Стрелець Т.Г.
Судді                                                                                                     Стеценко С.Г.
                                                                                                    Тацій Л.В.