ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року		Справа № 380/415/24 пров. № А/857/33385/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Гудима Л.Я., Пліша М.А.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державна судова адміністрація України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року (суддя Москаль Р.М., м.Львів), -
ВСТАНОВИВ:
У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Львівській області (далі – ТУ, ССО відповідно) в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність ТУ щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 з 01.02.2023 до 10.01.2024 грошового забезпечення на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, передбаченого статтею 165 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі – Закон №1402-VIII), яке повинно бути на рівні не нижчому ніж рівень місячного грошового забезпечення поліцейського;
зобов`язати ТУ нарахувати і виплатити позивачу грошове забезпечення на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, передбаченого статтею 165 Закону №1402-VIII, включно з додатковою грошовою винагородою передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2023 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова №168) з урахуванням вже виплаченого грошового забезпечення, починаючи з 01.02.2023 по день звільнення 10.01.2024. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
В апеляційній скарзі вказує, що позивач був співробітником ТУ, а тому рівень його грошового забезпечення повинен був бути встановлений на рівні не нижче, ніж у поліцейського за прирівняною посадою. Водночас, позивач стверджує, що його щомісячне грошове забезпечення було вдвічі меншим за грошове забезпечення поліцейського, що суперечить статті 165 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі – Закон №1402-VIII), відповідно до якого грошове забезпечення співробітників ССО виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування ССО кваліфікованими співробітниками. Отже, дана стаття захищає право співробітників ССО саме на отримання мінімального грошового забезпечення не менше ніж мінімальне грошове забезпечення поліцейського за період визначений у спорі. Таким чином станом на 2024 рік розміри що розміри посадових окладів, окладів за спеціальними званнями співробітників ССО визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня 2018 р. і жодних змін до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» від 03.04.2019 №289 (далі – Постанова №289) внесено не було, в той час як грошове забезпечення поліцейського за період часу з 2018 року по 2024 рік неодноразово збільшувалося. 
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду законними та обґрунтованими, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Позивач у відповіді на відзив заперечує доводи, що у ньому викладені та підтримує вимоги позову та апеляційної скарги.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі – КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що нарахування та виплата грошового забезпечення позивачу здійснювалися відповідно до Постанови № 289 та не суперечили вимогам статті 165 Закону №1402-VIII.
Такі висновки суду першої інстанції, відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що відповідно до наказу ТУ від 20.12.2019 № 89о/с ОСОБА_1 прийнятий на службу до ССО та призначений на посаду контролера І категорії взводу охорони підрозділу охорони ТУ з 20.12.2019 та присвоєно йому первинне спеціальне звання старший сержант ССО. Вислуга років, яка дає право на встановлення старшому сержанту ССО надбавки за стаж служби станом на 20.12.2019 становить 17 років 03 місяці 02 дні (а.с.12).
Наказом ТУ «По особовому складу» від 09.01.2024 №15о/с позивач звільнений зі служби у запас за підпунктом 7 (за власним бажанням) пункту 2 розділу ХІІ (а.с.40).
Листом від 27.07.2023 у відповідь на адвокатський запит представниці позивача ТУ повідомило, що: «спеціальне звання сержант ССО співвідноситься до спеціального звання поліції сержант, а спеціальне звання старший сержант ССО співвідноситься до спеціального звання поліції старший сержант». При цьому, співвідношення посад ССО до посад Національної поліції чинним законодавством України не передбачено (а.с.17).
Представниця позивача звернулася із адвокатським запитом від 21.08.2023 до Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо надання інформації про розміри грошового забезпечення поліцейського старшого сержанта зі стажем служби 2, 10, 15 та 20 років з врахуванням усіх видів виплат, які мають постійний характер з лютого 2023 року (а.с.18).
Листом від 28.08.2023 у відповідь на адвокатський запит Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції у Львівській області інформувало, що у лютому 2023 року рекомендовані розміри грошового забезпечення поліцейського з посадовим окладом 1700 грн та спеціальним званням старший сержант поліції зі стажем служби в поліції: - 10 років становить 21000 грн; - 15 років становить 22200 грн; - 20 років становить 23400 грн. Рекомендований розмір грошового забезпечення поліцейського з посадовим окладом 1700 грн, спеціальним званням сержант поліції і стажем служби 2-4 роки становить 19600 грн. (а.с.19).
15.09.2023 позивач звернувся до відповідача про проведення перерахунку його грошового забезпечення до рівня грошового забезпечення, встановленого для поліцейських, проте отримала відмову у проведенні такого перерахунку з мотивів відсутності для цього правових підстав. Крім того, відповідач роз`яснив позивачу, що: «розміри основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за стаж служби) співробітника ССО, що встановлені Постановою № 289 є на рівні не нижчому, ніж установлені постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 № 988 (далі – Постанова №988) для поліцейських та відповідають вимогам статті 165 Закону 1402-VIII. Щодо преміювання як співробітника ССО, так і поліцейського, то таке здійснюється індивідуально, відповідно до особистого внеску співробітників у загальні результати служби, а також здійснюється в межах відповідного фонду грошового забезпечення (а.с.20-21).
Відповідно до архівної відомості № 1 за період з січня 2023 року по грудень 2023 року розмір посадового окладу ОСОБА_1 становив 3350 грн, оклад за спеціальне звання 970 грн., надбавка за стаж служби 1728 грн; надбавка за особливості проходження служби 4838, 40 грн та премія (у січні-березні 1876 грн, у квітні 4120,50 грн, у травні 8643 грн, у червні 6398,50 грн, у липні-листопаді 4120,50 грн, у грудні 6700 грн) (а.с.42). 
Відповідно до статті 161 Закону № 1402-VIII Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах (частина перша); Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України (частина друга); Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби (частина четверта); територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи (частина шоста); фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (частина сьома).
Згідно з частиною першою статті 165 Закону № 1402-VIII грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
У силу частини другої цієї статті грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.
Отже, законодавець делегував Уряду повноваження щодо визначення розміру грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони.
Постановою № 289 затверджені схеми посадових окладів, тарифних розрядів і коефіцієнтів за основними посадами і спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони та встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.
Механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначений «Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони», затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 № 384 (далі - Порядок № 384).
За змістом пунктів 4-7 Порядку № 384 грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони включає: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за стаж служби); 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія); 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди; допомоги). Відповідно до пунктів 8 і 10 Порядку № 384 грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади в центральний орган управління Служби та територіальних управліннях Служби. Грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.
Періоди, за які грошове забезпечення не виплачується, визначені в пункті 11 Порядку № 384, до яких, зокрема, віднесено час надання співробітникам відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати.
Виплата грошового забезпечення співробітника за поточний місяць здійснюється щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця (пункт 17 Порядку № 384).
Відповідно до цього Порядку, грошове забезпечення співробітникам Служби визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання (пункт 3 Порядку).
Грошове забезпечення включає (пункт 4 Порядку): 1) щомісячні основні види грошового забезпечення; 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать (пункт 5 Порядку): 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) надбавка за стаж служби.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать (пункт 6 Порядку): 1) підвищення посадового окладу; 2) надбавки; 3) доплати; 4) премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать (пункт 7 Порядку): 1) винагороди; 2) допомоги.
Відповідно до вказаного вище Порядку, підставою для виплати грошового забезпечення, в тому числі його основних, додаткових та одноразових додаткових видів є накази Служби або територіального управління Служби.
Згідно з пунктом 10 Порядку № 384 грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.
Пунктами 2, 3 Постанови № 289 встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із схемою тарифних розрядів за основними типовими посадами співробітників Служби судової охорони та схемою тарифних коефіцієнтів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони, затверджених цією постановою; порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.
Так, як уже вказано вище, Постановою № 289 Кабінет Міністрів України визначив, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2018 року та встановлено їх фіксовані розміри. 
При цьому, відповідач у своїй діяльності повинен керуватися, зокрема, обов`язковими до виконання постановами Кабінету Міністрів України, який за своїм конституційним статусом є вищим органом у системі органів виконавчої влади, при цьому відповідач не наділений правом діяти на власний розсуд всупереч вимогам підзаконних нормативно правових актів, відступати від положень останніх, якщо такі є чинними, їх дія не зупинена, в порядку, передбаченому Конституцією і законами України або вони не визнані неконституційними, протиправними, нечинними чи не скасовані у судовому порядку.
Поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається Постановою № 988 та на підставі наказу МВС України від 06.04.2016 № 260.
В свою чергу, у листі-відповіді від 18.10.2023 відповідач чітко та недвозначно роз`яснив позивачу, що розміри його основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за стаж служби), встановлені Постановою №289 у розмірі не меншому, ніж визначені для поліцейських Постановою № 988. Щодо нарахування та виплати премії зазначив, що преміювання як співробітника ССО, так і поліцейського є виплатою, розмір якої варіюється відповідно до особистого внеску кожного в загальний результат служби, а також в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого у кошторисі Служби або територіального управління та відповідного управління поліції.
За наведеного, додаткові види грошового забезпечення, що виплачуються співробітникам ССО та поліцейським, не мають фіксованого розміру, встановлюються кожному співробітнику окремо та залежать від спеціального звання, стажу служби, специфіки й умов проходження служби, роботи в умовах режимних обмежень, якості виконання поставлених завдань; водночас основні види грошового забезпечення працівника ССО не є меншими, аніж в працівника поліції за прирівняною посадою.
Лист ж Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції у Львівській області від 28.08.2023, на який посилається позивач, не підтверджує обставини отримання грошового забезпечення у розмірі, що є меншим, аніж в поліцейського за прирівняною посадою, оскільки в ньому вказано лише рекомендовані розміри грошового забезпечення поліцейських за певними посадами, а не розміри фактично виплаченого грошове забезпечення. Водночас такі рекомендовані розміри грошового забезпечення визначені для поліцейського з посадовим окладом, що є відмінним (меншим) аніж посадовий оклад ОСОБА_1 (а.с. 42), що лише підтверджує, що їх посади не є прирівняними. 
Отже, позивач не довів, а зібрані у справі докази не підтверджують того, що скаржник отримував грошове забезпечення у розмірі, що є меншим за грошове забезпечення поліцейського за прирівняною посадою.
Оскільки нарахування та виплата грошового забезпечення позивачу здійснювалися відповідно до Постанови № 289 та Порядку №384 та не суперечили вимогам статті 165 Закону №1402-VIII, то позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 починаючи з 01.02.2023 по 10.01.2024 та похідні від них про виплату йому грошового забезпечення включно додатковою грошовою винагородою, передбаченою Постановою № 168 є безпідставними.
Покликання позивача-апелянта на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2025 року у справі №380/400/24 не мають преюдиційного значення у цій справі.
Натомість апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції є повними та вичерпними, а відповідні доводи апелянта, свідчать про переоцінку ним фактичних обставин справи в свою користь, довільне і неправильне трактування наведених вимог законодавства.
Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	М. А. Пліш