УХВАЛА
 
10 квітня 2025 року
м. Київ
справа № 686/18655/24
провадження № 61-16388 ск24 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУ ПФУ в Хмельницькій області) на її користь нараховану та недоотриману пенсію за життя її чоловіка ОСОБА_2 у розмірі 188 170,95 грн як спадкоємцеві після його смерті.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області                          від 04 жовтня 2024 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 28 січня 2025 року,позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ГУ ПФУ в Хмельницькій області на користь  ОСОБА_1 нараховану та недоотриману пенсію в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 188 170,95 грн на підставі рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 560/6207/23. 
27 лютого 2025 року ГУ ПФУ в Хмельницькій області, шляхом формування документа у підсистемі «Електронний суд», подалодо Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволення позову.
Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано заявнику надати уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження з визначенням конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав) та докази її надсилання іншому учаснику справи, зазначити випадки, які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у такій справі підлягають касаційному оскарженню та надати докази сплати судового збору, оскільки у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено.
01 квітня 2025 рокуГУ ПФУ в Хмельницькій області,шляхом формування документа у підсистемі «Електронний суд»,подалодо Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги та докази її направлення іншому учаснику справи, яка містить посилання на підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України та надало докази сплати судового збору.
Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягають касаційному оскарженню, з урахуванням такого.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України. 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» передбачено, що у 2025 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 1 січня 2025 року (на час подання касаційної скарги) - 3 028,00 грн.
Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Ціна позову у цій справі становить 188 170,95 грн, яка станом на 01 січня 2025 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028*250=757 000).
Ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.
Касаційна скарга не містить мотивів про те, що оскаржувані судові рішення підпадають принаймні під один із випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у таких справах підлягають касаційному оскарженню. 
Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Колегія суддів дослідила ціну та предмет позову, складність справи й не встановила випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судових рішень у цій справі у касаційному порядку.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Правом на апеляційне оскарження ГУ ПФУ в Хмельницькій області скористалося.
У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
З урахуванням наведеного, оскільки ГУ ПФУ в Хмельницькій області подало касаційну скаргу на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня                    2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                     О. В. Білоконь
                                                                                             О. М. Осіян
                                                                                              Н. Ю. Сакара