Справа № 751/3309/25 	Головуючий у 1 інстанції Топіха Р. М. 	
Провадження № 33/4823/526/25 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Рябініна Д.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Рябініна Д.Д. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського  районного суду м. Чернігова від 19 травня 2025 року, 

В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
         ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель 
АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 06 квітня 2025 року о 21 год 05 хв, у місті Чернігові, по вул. Івана Мазепи, 79, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hyundai Veloster», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу алкотестера «Drager ARLM-0271» або в медичному закладі у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Рябінін Д.Д. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову місцевого суду як незаконну, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу даного адміністративного правопорушення. Посилається на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому його огляд на стан алкогольного сп`яніння мала проводити, відповідно до вимог ст.266-1 КУпАП, уповноважена особа Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. Зазначає, що ОСОБА_1 не було вручено та не надіслано один примірник складеного відносно нього протоколу, що є істотним порушенням прав ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, що передбачено ст.254 КУпАП. Також вказує, що місцевим судом не враховано, що на відеозаписі чітко зафіксовано факт того, що під час медичних маніпуляцій щодо ОСОБА_1 інспектор патрульної поліції відкрив двері автомобіля швидкої допомоги, та почав зачитувати текст протоколу від 06.04.2025, права правопорушника, пройти огляд на місці або в медичному закладі на стан сп`яніння, та надати свої письмові пояснення, поставити підпис за отримання  протоколу. Разом з тим, вказані права ОСОБА_1 здійснити об`єктивно не мав реальної можливості, оскільки під час медичних маніпуляцій він знаходився в непритомному стані. Апелянт, посилаючись на ст.62 Конституції України, наголошує, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
   
У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Рябініна Д.Д., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1           № 292724 від 06.04.2025, ОСОБА_1 , 06 квітня 2025 року о 21 год 05 хв, у місті Чернігові по вул. Івана Мазепи, 79, керував транспортним засобом марки «Hyundai Veloster», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу алкотестера «Drager ARLM-0271» або в медичному закладі у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3).
Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.  

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hyundai Veloster», д.н.з. НОМЕР_1 , без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, з чим водій погодився після зупинки. Під час перевірки документів та спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які йому були озвучені. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу або в медичному закладі, водій відмовився. При цьому, працівником поліції йому було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду. Після чого, ОСОБА_1 намагався втекти, проте його наздогнали працівники поліції та повернули на місце події. Інспектор патрульної поліції зачитав права ОСОБА_1 та повідомив про те, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. У подальшому ОСОБА_1 стало погано і працівники поліції викликали «швидку» та йому була надана медична допомога.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 під час ознайомлення його з протоколом про адміністративне правопорушення не мав можливості скористатися своїми правами, оскільки знаходився в непритомному стані, спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що працівник поліції підійшов до карети швидкої допомоги, в якій перебував лікар та ОСОБА_1 , при цьому в останнього була піднята голова. Поліцейський запитав у лікаря: «У свідомості він?  Ознайомлю його  з протоколом», при цьому лікар заперечень не висловлював. Потім поліцейський  ознайомив ОСОБА_1 зі змістом протоколу, роз`яснив права, запропонував надати пояснення, поставити підпис і отримати копію протоколу, проте ОСОБА_1 мовчав, що було вірно розцінено, як відмова отримати копію протоколу та надати пояснення.

Доводи апеляційної скарги про неправомірність дій працівників поліції, що проявились в складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 як військовослужбовця, суд вважає безпідставними та такими, що не відповідають вимогам закону, з наступних міркувань.
За змістом ст.266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
У даному випадку ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом поза межами території будь якої військової частини, як особа, що керує транспортними засобами і щодо якої були наявні підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння.
У ч.2 ст.266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст.266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому, при проведенні огляду військовослужбовця водія, таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представника військової служби правопорядку не повинні запрошувати.
Стороною захисту не додано жодних відомостей про те, що транспортний засіб «Hyundai Veloster», д.н.з. НОМЕР_1 , у встановленому порядку був закріплений (облікований) за відповідною військовою частиною і про те, що 06 квітня 2025 року ОСОБА_1 , керуючи вказаним автомобілем, як водій, виконував обов`язки військової служби.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути установленої законом відповідальності за скоєне.  

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і      всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується й апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Рябініна Д.Д. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний