ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2025 року                            м.Дніпро                  Справа №  908/1674/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:     Кощеєв І.М. (доповідач)
суддів:                                Чус О.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:
від позивача:     Кисельова О.О.
від відповідача: Бєлан С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні 
в режимі відеоконференції апеляційну скаргу       
Товариства з обмеженою відповідальністю “Капітал-Холдінг СА” на рішення Господарського суду Запорізької    області    від 11.11.2024р. (суддя Левкут В.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 12.11.2024р.) у справі
за позовом:    Запорізької міської ради (просп. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105)
до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю “Капітал-Холдінг СА” (вул. Авраменка, буд. 18, кв. 54, м. Запоріжжя, 69120)
про стягнення 545 747,97 грн.
                                                                ВСТАНОВИВ:
1.   Короткий зміст позовних   вимог.
Запорізька міська рада звернулась до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Капітал-Холдінг СА” 954926,54 грн. заборгованості за договором оренди землі № 041026100533 від 23.02.2010 за період з 01.01.2021 по 31.12.2023.
Позов обґрунтовано неналежним виконанням Відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором оренди землі №041026100533 від 23.02.2010 щодо сплати орендних платежів. За розрахунками Позивача, загальна заборгованість з орендної плати за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 у ТОВ “Капітал-Холдінг СА” складає 954926,54 грн. 
У додаткових    поясненнях Позивач вказав, що відповідно до долучених до відзиву платіжних інструкцій, до місцевого бюджету територіальної громади  Відповідачем сплачено оренду за землю за 2022 рік на загальну суму 100631,52 грн., а за 2023 рік - на загальну суму 679343,56 грн. Згідно з наданим Позивачем уточненим розрахунком заборгованості та з урахуванням часткової оплати у 2022 та 2023 році, з Відповідача підлягає стягненню: за період з 01.01.2022 по 30.12.2022 – 515983,85 грн.; за період з 01.01.2023 по 30.12.2023 – 29764,12 грн., всього – 545747,97 грн.    

2.   Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у   справі.
Рішенням    Господарського суду Запорізької    області    від 11.11.2024р.    у справі № 908/1674/24 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Капітал-Холдінг СА” на користь Запорізької міської ради заборгованість за договором оренди в розмірі 497948,56 грн., а також   стягнуто на користь Запорізької міської ради в особі Виконавчого комітету Запорізької міської ради  судовий збір. В іншій частині позову відмовлено.

3.   Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю “Капітал-Холдінг СА” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення у повному обсязі та прийняти нове рішення, про відмову у задоволенні позову.

4.   Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник послався на те, що рішення є незаконним і необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права при неповному та неправильному встановленні обставин, які мають значення для справи, а також у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права.
У скарзі йдеться про те, що  Запорізька міська територіальна громада у період з 01.03.2022 по 31.12.2022 відносилась до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, що з огляду на положення Наказу №75 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України та постанови КМУ від 16.04.2022 р. №457 було підставою для поширення дії підпункту 69.14 Податкового кодексу України (в редакції Закону №2120) на відносини з оренди земельної ділянки за Договором, який дозволяв не нараховувати і не сплачувати орендну плату за земельні ділянки комунальної власності, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії та перебувають в оренді юридичних осіб у період з 01.03 2022 по 31 12.2022. Висновок  суду про те, що спірна земельна ділянка не підпадає під дію пп. 69.14 п. 69 підрозділу 10 Податкового кодексу України є помилковим.
За доводами Апелянта, у період з 09.02.2023 р. по 09.03.2023 р. вся територія Запорізького району також відносилась до територій активних бойових дій, і цей факт не було враховано при визначенні його заборгованості саме за 2023 рік .
Скаржник констатує, що до спірних правовідносин стосовно сплати орендної плати за період березень-грудень 2022 року слід застосовувати положення чинного на час їх виникнення підпункту 69.14, яким встановлена пільга щодо сплати орендної плати за земельну ділянку, а не норми цього підпункту в редакції на час звернення Позивача до суду та розгляду справи судом.
Також Скаржник вважає помилковими та безпідставними висновки суду  про те, що норми пп. 69.14 підрозділу 10 розділу XX Податкового Кодексу України розповсюджується виключно на земельні частки (паї), тобто на землі лише сільськогосподарського призначення. Вказані висновки щодо застосування підпункту 69.14 суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду (від 06.02.2024 р. у справі №910/14086/22 та від 23.04.2024 у справі № 910/14473/22).
Апелянт зазначає, що суд 1-ої інстанції, не врахувавши здійснені Відповідачем оплати за землю відповідно до платіжних інструкцій №647326 від 22.09.2023 р. (3034,57 грн.), №706254 від 26.01.2024 р. (6035,87 грн.) та №473711474 від 23.01.2024 р. (5943,51 грн.), безпідставно стягнув , у тому числі, заборгованість за Договором за 2023 рік в сумі 4196,99 грн.
Крім того до апеляційної скарги  Апелянтом додано рішення ГУ ДПС у Запорізькій області №212/4-0801 від 31.08.2023 р. про стягнення коштів платників податків з рахунків у банках у розрахунок погашення податкового боргу та листа ГУ ДПС у Запорізькій області №41598/6/08 - 01-13-04-03 від 09.10.2023 р. При цьому Скаржник звертає увагу, що ці документи не є новими доказами у справі, а є лише підтвердженням пояснень представника Відповідача стосовно причин неподання їх до суду 1-ої інстанції у зв`язку з тим, що з їх змісту не можливо було б визначити, за що саме стягнуто податковий борг (про що судом 1-ої інстанції зазначено в оскаржуваному рішенні і було покладено ним в підставу для відмови в їх прийнятті в якості доказів оплати за землю за 2023 рік).
Враховуючи, що платником судового збору за розгляд даного позову є Виконавчий комітет Запорізької міської ради, Скаржник просить витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги в сумі 8963,08 грн., у разі задоволення цієї апеляційної скарги, стягнути на користь Відповідача з Запорізької міської ради в особі Виконавчого комітету Запорізької міської ради.

5.   Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
Від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що  Відповідач не є власником земельної ділянки, а податковий орган не є стороною договору оренди за яким стягується заборгованість. Враховуючи існування договірних відносин, повноваженнями стягувати орендну плату за договором оренди земельної ділянки, укладеним між Відповідачем та Позивачем у даному спорі, наділена саме Запорізька міська рада як орендодавець та власник земельних ділянок. За таких обставин, у цій категорії справ судом має застосовуватись пріоритетність норм земельного законодавства та Закону України "Про оренду землі".
Позивач зазначає про те, що Відповідач не розмежовує за розмірами нарахувань податковий борг, податкові зобов`язання та безпосередньо орендну плату за договорами оренди землі між сторонами у рамках договірних правовідносин. Між тим, дані податкового органу можуть відображати суб`єктивну позицію податкового органу і не мають заздалегідь встановленої сили для вирішення у порядку господарського судочинства спорів зі стягнення заборгованості з орендної плати за землю. Разом з тим, матеріали справи не підтверджують виконання Відповідачем своїх договірних зобов`язань за договором оренди землі у повному обсязі.
За доводами Позивача, беручи до уваги визначення територій можливих бойових дій , якими вважаються території, що межують з територіями активних бойових дій або тимчасово окупованими територіями чи прилеглі до державного кордону з державою-агресором та на яких можливо забезпечувати функції держави, до яких може повертатися населення, втім періодично піддаються ворожим обстрілам, слід зазначити, що, враховуючи вищенаведені загальновідомі обставини, місто Запоріжжя (Запорізька міська територіальна громада) обґрунтовано віднесено саме до території можливих бойових дій, зокрема як і було відображено у початковій та чинній редакції переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, що затверджений наказом Мінреінтеграції від 22 грудня 2022 року № 309. При цьому законодавець визначив умови оподаткування, уточнивши, що від плати за землю (орендної плати) звільняються земельні ділянки виключно в зоні активних бойових дій чи на окупованих територіях, до яких місто Запоріжжя не відноситься.
Позивач наголошує, що Відповідач подав уточнюючу декларацію до податкового органу за 2022 рік, зменшивши суми своїх нарахувань податковим органом за березень-грудень 2022 року, що свідчить про зменшення суми заборгованості зі сплати орендної плати за земельні ділянки не через виконання Відповідачем своїх зобов`язань за договорами оренди землі, а через зменшення своїх податкових зобов`язань перед податковою службою. Між тим, задекларовані відомості Відповідача, відповідно до положень ст. 286 Податкового кодексу України, жодним чином не свідчать про виконання зобов`язань за укладеними сторонами Договорами оренди землі, а відображають саме ті податкові зобов`язання, які суб`єкт декларування – Відповідач, задекларував у щорічній податковій декларації відповідно до пункту 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України.
У відзиві йдеться про те, що  в умовах воєнного стану та погіршення економічної ситуації в Україні, сплата орендної плати за земельні ділянки є обов`язком суб`єктів господарювання, який безпосередньо впливає на обороноздатність Держави, забезпечення фінансування заходів з розвитку територіальної громади міста Запоріжжя, виконання функцій місцевого самоврядування. Орендна плата є одним із основних джерел наповнення міського бюджету, а отже існуюча заборгованість Відповідача порушує інтереси територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради у частині позбавлення можливості ефективного використання права комунальної власності та недоотримання місцевим бюджетом відповідного доходу, які можуть бути використані для задоволення її нагальних потреб.
Позивач вважає, що Скаржником не доведено належними і допустимими у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами його твердження щодо можливості віднесення орендованих Відповідачем земельних ділянок у м.Запоріжжі до території на якій ведуться, велися активні бойові дії у рамках договірних відносин та зазначає, що  наведена Апелянтом судова практика не є релевантною до обставин справи, що розглядається.
За доводами Позивача, зміни до Договору оренди земельної ділянки щодо звільнення Відповідача як орендаря від сплати орендних платежів у 2022-2023 роках сторонами не вносилися, Запорізькою міською радою як власником земельної ділянки комунальної форми власності жодного рішення щодо звільнення від цих платежів будь-яких орендарів земельних ділянок на території м. Запоріжжя з 2022 року не приймалося. Позивач зауважує, що заборгованість Відповідача виникла безпосередньо у зв`язку з неповною сплатою орендних платежів за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 року, ніяких переплат у нього немає. За наведених  обставин, на переконання Позивача, у Відповідача відсутні законні підстави для відступлення від виконання безпосередньо умов договору в контексті не повної сплати орендної плати за землю за спірний період .
         
6.   Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2024р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. (доповідач), судді – Чус О.В., Дармін М.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.12.2024р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи/копії матеріалів справи №908/1674/24. Матеріали справи № 908/1674/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2024р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Капітал-Холдінг СА” на рішення    Господарського суду Запорізької    області    від 11.11.2024р. у справі № 908/1674/24    залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору.
Від Скаржника до суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.01.2025р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 07.05.2025 р..
Ухвалами суду від 30.04.2025 задоволені заяви Позивача і Відповідача, постановлено провести  судове засідання 07.05.2025р. та решту судових засідань у даній справі за їх участю у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів.
07.05.2025 на адресу суду надійшло клопотання Відповідача про  прийняття нового доказу та приєднання його до матеріалів справи, а саме  копії уточнюючої податкової декларації за землю за 2022 рік (від 23.05.2023). При цьому Відповідач послався на те, що під час розгляду справи у суді 1-ої інстанції не з`ясовувався факт подання уточнюючої декларації. також до клопотання додана постанова Верховного Суду, доступ до тексту якої , за доводами Відповідача, забезпечено 07.03.2025. Також у клопотанні Відповідач просить визнати поважними причини неподання до суду першої інстанції уточнюючої декларації.
07.05.2025 оголошено перерву у судовому засіданні до 27.05.2025.
27.05.2025 представники сторін надали пояснення у справі.
У судовому засіданні 27.05.2025 була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7.   Встановлені судом обставини справи.
Власником земельної ділянки загальною площею 4,4538 га, кадастровий номер 2310100000:04:043:0001 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Центральна, 11 є територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, що підтверджується Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 02.05.2024 та не заперечується сторонами. 
28.12.2009 Запорізькою міською радою (Орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Капітал-Холдінг СА” (Орендарем) укладений договір оренди землі № 041026100533, відповідно до п. 1 якого Орендодавець, відповідно до рішення тридцять п`ятої сесії п`ятого скликання Запорізької міської ради №72/99 від 28.10.2009, надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування оздоровчого комплексу "Вогник", яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Центральна, 11.
Згідно з п. 3 Договору в оренду передається земельна ділянка площею 4,4538 га.
На земельній ділянці знаходяться наступні об`єкти: будівлі і забудови Орендаря (п. 4 Договору).
За умовами п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 8965054,02 грн. в цінах 2009 року.    
Пунктом 8 Договору передбачено, що договір укладено на 19 років. 
За визначенням п. 9 Договору, оренда плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі: 268951,62 грн., що складає 3% від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2009 року. 
Пунктом 10 Договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за землю державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюється під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.
Згідно з п. 11 Договору орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету. 
На виконання умов Договору, Запорізька міська рада передала Орендарю земельну ділянку загальною площею 4,5438 га, кадастровий номер земельної ділянки: 2310100000:04:043:0001 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Центральна, 11, а Орендар прийняв вказану земельну ділянку в оренду, що підтверджується підписаним сторонами та скріпленим печатками сторін Актом приймання-передачі земельної ділянки. 
За підрахунками Позивача, розмір річної орендної плати за 2023 рік: 24 842 405,64 грн. (НГО в цінах 2024 року) / 1,051 (коефіцієнт індексації НГО за 2023 рік) = 23 636 922,59 грн. (НГО в цінах 2023 року) * 3% = 709 107,68 грн.;
розмір річної орендної плати за 2022 рік: 23 636 922,59 грн. (НГО в цінах 2023 року) / 1,15 (коефіцієнт індексації НГО за 2023 рік) = 20 553 845,73 грн. (НГО в цінах 2022 року) * 3% = 616 615,37 грн..
Департаментом правового забезпечення Запорізької міської ради 21.02.2023 на адресу Відповідача направлено претензію № 01/02-11/0366 від 16.02.2023 про сплату 503157,58 грн. заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою, що підтверджується фіскальним чеком, поштовою накладною та описом вкладення від 21.02.2023. 
Департамент фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради листом від 16.04.2024 за № 06.1-14/642 повідомив, що за наявними даними інформаційно-аналітичної системи управління плануванням та виконанням місцевих бюджетів "LOGIKA", через яку у відповідності до норм Постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 № 627 здійснюється інформаційна взаємодія між органами, що контролюють справляння надходжень бюджету та органами місцевого самоврядування, Товариством з обмеженою відповідальністю "Капітал-Холдінг СА2 протягом 2022 року сплачено до бюджету Запорізької міської територіальної громади за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 "Орендна плата з юридичних осіб" 45741,62 грн., з 01.01.2023 по 31.12.2023 сплачено до бюджету Запорізької міської територіальної громади за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 "Орендна плата з юридичних осіб" 277255,48 грн.
Відповідно до відповіді ГУ ДПС у Запорізькій області (лист №9140/5/08-01-04-07 від 02.08.2024) ТОВ "Капітал – Холдінг СА" 28.01.2022 сплачено орендну плату з юридичних осіб в сумі 45741,62 грн., яку зараховано в рахунок сплати за грудень 2021 року, за граничним терміном сплати 31.01.2022 згідно податкової декларації з плати за землю на 2021 рік №9012516052 від 02.02.2021. 
   Таким чином, за твердженням Позивача, станом на момент розгляду справи за Відповідачем рахується заборгованість з орендних платежів за договором оренди землі у загальному розмірі 545747,97 грн. (515983,85 грн. за 2022 рік та 29764,12 грн. за 2023 рік).
Неналежне виконання Відповідачем зобов`язання щодо сплати орендних платежів у повному обсязі у визначений договором строк, стало підставою для звернення Позивача до суду за захистом порушених прав та інтересів територіальної громади.
За результатами розгляду позовної заяви місцевим господарським судом ухвалено оскаржуване рішення.

8.   Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до   ст. 269 ГПК України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до Закону.
Статтями 206 Земельного кодексу України та ст. 270 Податкового кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати.
За приписами п. 2 ч. 1 ст. 270 Податкового кодексу України (розділ Податок на майно) об`єктами оподаткування платою за землю є об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.
Відповідно до вимог ст.124 Земельного кодексу України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.
Статтею 1 Закону України “Про оренду землі” встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі ст.13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У ст. 21 Закону України “Про оренду землі” визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Відповідно до ст. 24 Закону України “Про оренду землі” орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Частина 1 ст. 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
За умовами ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до пп. 265.1.3 п. 265.1 ст. 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з плати за землю.
У п.п. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 Податкового кодексу України встановлено, що податок на майно належить до місцевих податків.
Підпунктом 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Відповідно до п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Згідно зі ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.
Щодо досліджуваної справи, то місцевим господарським судом встановлено, що за  даними з офіційного сайту Державної податкової служби України (https://tax.gov.ua/nove-pro-podatki--novini-/print-553960.html) Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру на виконання статті 289 Податкового кодексу України листом від 11.01.2022 № 6-28-0.222- 275/2-22 повідомила про значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 1996-2021 роки.
Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за попередній рік застосовується для розрахунку податкового зобов`язання на наступний рік. 
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок (НГО) за 2009-2021 роки: 2009 рік – 1,059; 2010 рік – 1,0; 2011 рік – 1,0; 2012 рік – 1,0; 2013 рік – 1,0; 2014 рік – 1,249; 2015 рік – 1,433; 2016 рік – 1,06; 2017 рік – 1,0; 2018 рік – 1,0; 2019 рік – 1,0; 2020 рік – 1,0; 2021 рік – 1,1. 
Відповідно до даних з офіційного сайту Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (https://land.gov.ua/pro-indeksatsiiu-normatyvnoi-hroshovoi-otsinky-zemel-za-2022-rik/) значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2022 рік становить для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь) – 1,15. 
Розмір орендної плати розрахований наступним чином:
за 2022 рік: 8965054,02 грн. (НГО2009) * (К2009-2021) = 19812769,70 грн. (НГО2021) * 3% = 594383,09 грн.; 
за 2023 рік: 19812769,70 грн. (НГО2021) * (К2022) = 22784685,20 грн. (НГО2022) * 3% = 683540,55 грн.
Докази повної оплати Відповідачем орендної плати у матеріалах справи відсутні.
При цьому частково задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що розмір орендної плати за 2022 та 2023 роки,  здійснений Позивачем виходячи з нормативної грошової оцінки землі , що становить 24842405,64грн у цінах 2024 року. Однак, визначення розміру орендної плати за землю за 2023 рік з урахуванням нормативної грошової оцінки землі у цінах 2024 року та коефіцієнту індексації за попередній рік є неправильним. Відповідно, є неправильним наведений у додаткових поясненнях Позивача розрахунок орендної плати за землю за 2022 рік, здійснений на підставі визначеного таким чином розміру орендної плати за землю за 2023 рік з урахуванням коефіцієнту індексації за 2022 рік.  
Слід зазначити, що такі висновки суду сторони не заперечують та відповідні доводи у спростування не наводять.
Крім того, місцевий господарський суд обґрунтовано не взяв до уваги надані Відповідачем у якості доказів сплати орендної плати за землю за 2023 рік платіжні інструкції №647326 від 22.09.2023 на суму 3034,57 грн., №473711474 від 23.01.2024 на суму 5943,51грн та № 706254 від 26.01.2024 на суму 6035,87 грн., з огляду на  визначення у цих інструкціях призначення платежу: "стягнення податкового боргу за Ріш. кер. ГУДПС у Зап.обл. №212/4-0801 від 31.08.2023". 
Разом з тим, з урахуванням визначеного розміру орендної плати за період за 2022-2023 роки та наданих сторонами доказів часткової оплати Відповідачем орендних платежів, місцевий господарський суд дійшов висновку, що заборгованість, яка підлягає стягненню з Відповідача за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 складає 497948,56 грн., а саме, за 2022 рік: 594383,09 грн. - 100631,52 грн. = 493751,57 грн.; за 2023 рік: 683540,55 грн. - 679343,56 грн. = 4196,99 грн.
Колегія апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, вважає їх помилковими, зробленими при неправильному застосуванні норм матеріального права, та при неповному з`ясуванні судом обставин справи.
Так, відповідно до   постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів»   (зі змінами) у Запорізькій області утворено Запорізький район (з адміністративним центром у місті Запоріжжя) у складі території, зокрема, Запорізької міської територіальної громади, затвердженої Кабінетом Міністрів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено.
Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»   п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ   ПК України   доповнено підпунктом 69.14, яким передбачено, що тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.
Законом України від 11 квітня 2023 року № 3050-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно»   підпункт 69.14 пункту 69 підрозділу 10   розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України   викладено у повій редакції, у тому числі абзаци 1-4: «За період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Починаючи з 1 січня 2023 року, за земельні ділянки (земельні частки (паї), розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, в якому було завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території.
Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.».
Постановою Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2022 року № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією»   визначено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (зі змінами): І. Території, на яких ведуться (велися) бойові дії: 2. Території активних бойових дій: 2.3. Запорізька область: Запорізький район; код UА23060000000070350; вся територія Запорізького району; дата початку бойових дій - 12.03.2022; дата завершення бойових дій - 31.12.2022.
Згідно з листом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 07.02.2024 № 22/7.3-1046-24: м. Запоріжжя, тобто Запорізька міська територіальна громада, входить до складу Запорізького району Запорізької області.
Оскільки Запорізький район (UА23060000000070350), у тому числі Запорізька міська територіальна громада, з 12.03.2022 по 31.12.2022 включена до територій активних бойових дій, визначених Переліком, тому платник податків має право не нараховувати та не сплачувати податкові зобов`язання з плати за земельні ділянки, що розташовані на території Запорізької міської територіальної громади за період з 01.03.2022 по 31.12.2022, починаючи з 01.01.2023 у платника податків виникають податкові зобов`язання з плати за такі земельні ділянки.
Враховуючи зазначене, на територію Запорізької міської територіальної громади поширюється дія підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, згідно з яким за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на території Запорізької міської територіальної громади, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) не нараховується та не сплачується за період з 01 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року.
Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 25.02.2025 у справі №908/929/24.
Стосовно  справи, що розглядається, то з огляду на положення підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України та на той факт, що вся територія Запорізького району віднесена до території активних бойових дій з 12.03.2022 по 31.12.2022, колегія суддів  вважає, що Товариство мало право у період з 01.03.2022 по 31.12.2022 не сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою, яка розташована у місті Запоріжжя.
Місцевий господарський суд приймаючи оскаржуване рішення наведеного не врахував, що призвело до помилкових висновків про задоволення позовних вимог у відповідній частині. 
Отже, з урахуванням положень наведених норм та фактичних обставин справи, вимоги Позивача у частині стягнення з Відповідача заборгованості за договором оренди за період з 01.01.2022 по 30.12.2022 задоволенню не підлягають. Разом з тим, за період  з 01.01.2023 по 30.12.2023 позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.  
При цьому апеляційний суд виходить з того, що з огляду на вищевикладене, Відповідач повинен був сплатити орендну плату за січень-лютий 2022 року у сумі 99063,85грн. (виходячи з орендної плати за місяць 49531,92грн). Між тим, Товариством було сплачено 100631,52грн. Тобто, переплата за вказаний період 2022 року складає 1567,67грн. (100631,52грн – 99063,85грн).
За 2023 рік Відповідач повинен був сплатити  683540,55грн, але згідно з платіжними інструкціями, що містяться у матеріалах справи (т.1 а.с.75-97) сплатив – 679343,51грн., тому борг за цей період складає 4197,04грн  (683540,55грн. орендна плата за рік - 679343,51грн. сплачена сума).
Таким чином, заборгованість Відповідача з орендної плати за 2022 рік відсутня, при цьому за 2023 рік така заборгованість складає 2629,36грн (4197,04грн залишок заборгованості за 2023 рік - 1567,68грн. переплата за 2022 рік).  
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги знайшли часткове підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Між тим, стосовно заборгованості Відповідача з орендної плати за 2023 рік у сумі 2629,36грн, то вона Товариством під час розгляду справи у суді першої інстанції не спростована. Отже, у цій частині позов підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
Щодо клопотання Скаржника про прийняття нового доказу та долучених ним до апеляційної скарги документів колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
У розумінні положень вказаної статті апеляційний суд не наділений правом надавати оцінку доказам,  які не надавалися до суду першої інстанції, не розглядалися і не могли бути розглянуті цим судом, що має місце у даному випадку.
Скаржник не навів належних доводів щодо обґрунтування неможливості подання      рішення ДПС та уточнюючої декларації до суду першої інстанції раніше з причин, що об`єктивно не залежали від нього, при цьому з матеріалів справи вбачається, що      Товариство не зазначало у суді першої інстанції про намір подати ці докази, а також те, що вони не можуть бути подані з об`єктивних причин у відповідності до ч.4   ст.80 ГПК України   у строки, встановлені нормами   ГПК України   чи судом.
Суд також враховує, що згідно з п.1 ч.1 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.
У цій справі, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено Відповідачу строк для подання до суду відзиву і доказів в його обґрунтування - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали. 
Згідно  з повідомлення про вручення, поштове відправлення з ухвалою суду, отримано Відповідачем 09.07.2024.
Однак, з моменту відкриття провадження у справі Відповідач не надавав суду першої інстанції  рішення ГУ ДПС у Запорізькій області №212/4-0801 від 31.08.2023 р та уточнюючу декларацію, не обґрунтував поважність причин або об`єктивних обставин, які б перешкоджали та унеможливлювали вчасне подання цих документів у строки, встановлені ухвалою про відкриття провадження у справі.
З урахуванням вищенаведеного, додані документи не можуть бути враховані судом під час апеляційного перегляду справи.
Таким чином, суд не бере до уваги долучені до апеляційної скарги лист та рішення ДПС, а також уточнюючу декларацію і відмовляє Скаржнику у клопотанні про визнання поважними причин неподання до суду першої інстанції доказів та у клопотанні про прийняття нового доказу.

         9.  Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
За змістом   ст. 236 ГПК України   судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Суд зазначає, що хоча п. 1   ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині (п. 2 ч. 1   ст. 275 ГПК України).
Стаття 277 ГПК України   визначає підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
Відповідно до п.п.1, 3, 4 ч.1   ст.277 Господарського процесуального кодексу України   підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
На підставі викладеного апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Капітал-Холдінг СА”   підлягає частковому задоволенню, рішення суду підлягає скасуванню у частині стягнення орендної плати  у сумі 543118,61грн.
Враховуючи наведене та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги   в порядку   ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути частково скасоване.

10.   Судові витрати.
У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на обидві  сторони пропорційно задоволених вимог.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
      Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Капітал-Холдінг СА”– задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 11.11.2024р у справі №908/1674/24  –  скасувати частково . 
Прийняти у відповідній частині нове рішення, яким у задоволенні позову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Капітал-Холдінг СА” орендної плати у сумі 543 118, 61 грн. - відмовити.
        Викласти абзац  другий та третій резолютивної частини рішення у наступній редакції:
"Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Капітал-Холдінг СА” (вул. Авраменка, буд. 18, кв. 54, м. Запоріжжя, 69120; ідентифікаційний код 33328196) на користь Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; ідентифікаційний код 04053915) заборгованість за договором оренди в розмірі 2629,36 грн. на розрахунковий рахунок UA508999980334139812000008479, отримувач: Головне управління казначейства у Запорізькій області, код ЄДРПОУ 37941997, код 18010600. Видати наказ.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Капітал-Холдінг СА” (вул. Авраменка, буд. 18, кв. 54, м. Запоріжжя, 69120; ідентифікаційний код 33328196) на користь Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; ідентифікаційний код 04053915) в особі Виконавчого комітету Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя; 69105; ідентифікаційний код 02140892) судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви в розмірі 31,55грн., отримувач: Виконавчий комітет Запорізької міської ради, рахунок: UA058201720344270024000034816, ЄДРПОУ 02140892, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ. Видати наказ.". 
   В іншій частині рішення залишити  без змін.   
Стягнути з Запорізької міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Капітал-Холдінг СА” витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 9776,13грн. Видати наказ. 
 Видачу відповідних наказів, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Запорізької області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право    касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.     

        Повний текст постанови складено   28.05.2025 р.
Головуючий суддя                                                                                   І.М. Кощеєв
Суддя                                                                                                            О.В. Чус
Суддя                                                                                                            М.О. Дармін