ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/14079/24                                                         Суддя (судді) першої інстанції: Олена ЛУКАШОВА
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  29 травня 2025 року                                                                        м. Київ
          
  Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
          головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
          суддів                                                                                              Василенка Я.М.,
                                                                                                    Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
  
У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просила:
визнати протиправним та скасувати рішення № 974030124648 від 27.08.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у перерахунку пенсії, шляхом переходу з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перевести позивача на пенсію за віком, відповідно до ст.37 Закону України ''Про державну службу'' № 3723-ХІІ згідно заяви від 19.08.2024, обчисливши таку пенсію з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця від 19.08.2024 № 02-21/3892 виданої Управлінням соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону № 899, передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 стажу державної служби 10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби або 20 років стажу державної служби, незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі, така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу». Рішення про відмову у переведенні позивача на інший вид пенсії, є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 р. у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено скаргу до розгляду в порядку письмового провадження на 28.05.2025. 
15.04.2025 до суду від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на апеляційну скаргу.
30.04.2025, під № 9784 позивачем надано заперечення на відзив. 
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
19.08.2024 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявою щодо перерахунку пенсії, а саме переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".
Заява позивача була розглянута за екстериторіальним принципом Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.
Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняло рішення                         № 974030124648 від 27.08.2024 про відмову позивачу в перерахунку пенсії - перехід на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу, в зв`язку з тим, що довідки не відповідають постанові Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823 "Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб". (а.с. 18 на звороті)
Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що звернувшись із заявою про перехід на пенсію, відповідно до Закону України "Про державну службу", позивачем було додано довідки станом на серпень 2024 року, за липень 2024 року, тобто не у відповідності до вимог п. 4-2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823.
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Однак, на сьогоднішній день позивач вказує на те, що не отримує пенсію державного службовця, а отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У свою чергу, надано довідки, відповідно до умов, які діяли до                      01 січня 2024 року. Враховуючи вищевикладене, застосування змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823 до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» в частині затверджених нових форм довідок та врахування посадового окладу, надбавки за ранг та вислугу років в розмірах, установлених на 31 грудня 2023 р., а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31 грудня 2023 року, було дотримано.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом № 3723-XI.
01.05.2016 набрав чинності Закон № 889-VIII, пунктом 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення якого визнано такими, що втратили чинність: Закон України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
За пунктами 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52,                ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною першою статті 37 Закону № 3723-XI, визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стаж державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18).
Слід зауважити, що постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб, затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок № 622), який визначає, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності (01.05.2016) Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу»:
- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;
- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України. Державні службовці, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом № 889-VIII, мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.
17 січня 2017 року правлінням Пенсійного фонду України затверджено постанову №1-3 Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, якою затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу», а саме: форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Колегія суддів звертає увагу на те, що право позивача на перехід на пенсію за Законом України «Про державну службу» за наявності у позивача відповідного віку та стажу, не є спірним та не слугувало підставою для відмови в задоволенні заяви позивача.
Водночас, підставою для відмови у задоволенні заяви позивача, слугувало подання позивачем довідок про заробітну плату не за відповідною формою, зокрема, станом на серпень 2024 року, за липень 2024 року, не у відповідності до вимог п. 4-2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823.
Однак, постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823, було внесено зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (Офіційний вісник України, 2016 р., № 75, ст. 2503; 2018 р., № 14, ст. 463; 2019 р., № 47, ст. 1606).
Так, пунктом 3 Постанови № 823, встановлено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування (з 20.07.2024) та застосовується з 1 січня 2024 року.
Пунктами 5 та 6 Порядку № 622, із внесеними змінами передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII "Про державну службу" та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
У разі ліквідації державного органу довідки видаються органом, який є правонаступником, а в разі його відсутності - у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із НАДС.
У разі перейменування посад, зокрема відсутності відповідних посад державної служби у штатних розписах на дату звернення особи за призначенням пенсії державного службовця, прирівняння (встановлення відповідності) посад державної служби після 1 січня 2024 р. здійснюється на основі визначеного державним органом класифікаційного коду, зазначеного в штатному розписі на дату звільнення особи.
За посадами державної служби, які не визначені класифікаційним кодом на дату звільнення особи, прирівняння (встановлення відповідності) посади працюючих державних службовців не здійснюється. Довідки видаються державним органом відповідно до умов, що діяли до 1 січня 2024 р. з урахуванням пункту 4 цього Порядку.
Так, за п. 4-2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823, для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, форму якого затверджено наказом Мінфіну від 28 січня 2002 р. № 57 (з урахуванням змін, внесених наказом Мінфіну від 27 листопада 2023 р. № 661), або які звільнилися до 1 січня 2024 р. з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31 грудня 2023 р., а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31 грудня 2023 року.
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що згідно з довідкою Чернігівського обласного центру зайнятості від 12.03.2024 № 09/690-24, ОСОБА_1 , виконуюча обов`язки директора Корюківської філії Чернігівського ОЦЗ, у зв`язку з втратою чинності розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.06.1994 №410-р та набранням чинності наказу Міністерства соціальної політики України від 16.12.2014 №1043 "Про умови оплати праці працівників державної служби зайнятості" з 02.03.2015 змінила статус (з держслужбовця на службовця) та умови оплати праці (а.с.21).
Тож, звернувшись до пенсійного органу із заявою про перехід на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", позивач надала довідку про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели кваліфікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), виданої Управлінням соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області від 19.08.2024 №02-21/3892 станом на серпень 2024 року, довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка працювала на посадах державної служби, кваліфікацію яких було проведено, має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і яка на дату виходу на пенсію не перебуває на державній службі, виданої Управлінням соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області від 19.08.2024 №02-21/3893 за липень 2024 року (а.с.19-20), тобто, не у відповідності до вимог п. 4-2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823, на що цілком обґрунтовано та правильно звернув увагу і суд першої інстанції, адже саме з цих підстав було відмовлено позивачу у призначення пенсії (переведенні). Водночас, дії/бездіяльність органу, де працювала позивача щодо видачі цих довідок не за встановленою формою/період, не є предметом даного спору, тому, цьому питанню не надається відповідна оцінка. Колегія суддів звертає увагу на те, що доводи апеляційної скарги передусім зводяться до наявності у позивача права на призначення/перехід на пенсію згідно Закону України «Про державну службу», хоча це не було підставою для відмови у рішенні від 27.08.2024 та не покладалось судом першої інстанції в основу оскаржуваного рішення по суті спору. 
Таким чином, встановлені обставини справи та системний аналіз наведених законодавчих норм свідчать, що у зв`язку з набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823, роботодавець мав виготовити та надати позивачу довідки згідно Додатку № 4 та Додатку № 6 у відповідності до внесених змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб». Однак, вказаний обов`язок виконаний не був. Доводи апелянта про те, що надані довідки видані у відповідності з внесеними змінами до порядку, є недоведеними, адже не містять у собі вказаного, натомість, зазначаються розміри заробітної плати станом на липень та серпень 2024 року. 
За таких обставин, заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволенню.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду.
Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.          
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

   У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                                 О.М. Ганечко 
Судді                                                                                                              Я.М. Василенко
                                                                                                           В.В. Кузьменко