ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
11 квітня 2025 року
м. Київ
 
справа № 740/1211/18
провадження № 61-5219св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційними скаргами  ОСОБА_1 на додаткове рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 грудня 2023 року в складі судді Ковальової Т. Г., постанову Чернігівського апеляційного суду від 07 березня 2024 року в складі колегії суддів: Шарапової О. Л., Євстафіїва О. К., Онищенко О. І., та додаткову постанову Чернігівського апеляційного суду від 21 березня 2024 року в складі колегії суддів: Шарапової О. Л., Євстафіїва О. К., Онищенко О. І.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог, заяви про ухвалення додаткового рішення та судових рішень судів попередніх інстанцій
У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила визнати недійсним з моменту реєстрації шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 20 березня 2015 року.
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 листопада 2023 року позов задоволено.
Визнано недійсним з моменту реєстрації шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 20 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 437.
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із заявою про розподіл судових витрат, у якій просила покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 096,84 грн,  70 757,20 грн витрат, понесених на оплату судових експертиз, 338 325,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Додатковим рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 грудня 2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 089,00 грн судових витрат в рахунок відшкодування судового збору, 70 757,20 грн витрат щодо оплати судових експертиз та висновків експертів, 150 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, а всього стягнуто 221 846,20 грн.
Суд першої інстанції, зменшуючи розмір витрат на правничу допомогу, врахував відповідне клопотання позивача, засади розумності та справедливості й дійшов висновку про неспівмірність цих витрат складності справи та виконаним адвокатами робіт.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 07 березня 2024 року додаткове рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 грудня 2023 року змінено, зменшено суму, яка підлягає стягненню в рахунок відшкодування судових витрат з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 до 99 996,20 грн.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, врахував висновки додаткової судово-почеркознавчої експертизи та посмертної психіатричної експертизи, тому на користь позивача підлягає стягненню вартість цих двох експертних досліджень у розмірі 48 907,20 грн.
Також апеляційний суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача, до 50 000,00 грн, з урахуванням ненадання нею попереднього орієнтовного розміру витрат, що могло вплинути на правову позицію відповідача.
Додатковою постановою Чернігівського апеляційного суду від 21 березня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Костинчука П. М. про відшкодування витрат на правову допомогу залишено без задоволення.
Відмовляючи у стягненні на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд виходив з того, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, тому відсутні підстави для відшкодування на її користь понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг
08 квітня 2024 року ОСОБА_1 через представника Костинчука П. М. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила скасувати додаткове рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 грудня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 07 березня 2024 року й ухвалити нове судове рішення, яким в повному обсязі задовольнити її заяву.
На обґрунтування касаційної скарги зазначала про застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16, від 26 вересня 2018 року в справі № 753/15683/15, від 14 листопада 2018 року в справі № 753/15687/15-ц, від 18 червня 2019 року в справі № 910/3929/18, від 22 листопада 2019 року в справі № 910/906/18, від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц, від 08 березня 2023 року в справі № 755/7694/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
Також вказувала на відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
Розмір витрат, понесених на професійну правничу допомогу, є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, значенням справи для неї.
Додаткове рішення суду першої інстанції належним чином не мотивоване.
Апеляційний суд допустив аналогічні порушення норм процесуального права, що й суд першої інстанції.
22 квітня 2024 року ОСОБА_1 через представника Костинчука П. М. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила скасувати додаткову постанову Чернігівського апеляційного суду від 21 березня 2024 року й ухвалити нове судове рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.
На обґрунтування касаційної скарги зазначала про застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16, від 26 вересня 2018 року в справі № 753/15683/15, від 14 листопада 2018 року в справі № 753/15687/15- ц, від 18 червня 2019 року в справі № 910/3929/18, від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц, від 21 лютого 2024 року в справі № 336/9465/21, від 28 лютого 2024 року в справі № 369/5625/16-ц, від 06 березня 2024 року в справі № 646/7576/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Апеляційний суд не врахував, що правнича допомога адвокатським бюро надавалась їй не лише при розгляді її апеляційної скарги на додаткове рішення, а й при розгляді апеляційної скарги відповідача.
В порушення норм процесуального права, апеляційний суд протиправно відійшов від ролі арбітра, який повинен був надати неупереджену оцінку доводам та доказам сторін у справі, а почав діяти на користь відповідача.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 грудня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 07 березня 2024 року й витребувано її матеріали з Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області.
Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткову постанову Чернігівського апеляційного суду від 21 березня 2024 року.
03 травня 2024року справа № 740/1211/18 надійшла до Верховного Суду.
Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 направила відзив на касаційну скаргу на додаткове рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, в якому просило залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України визначено, що одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з частиною другою статті 141 ЦПК України в разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).
Частинами шостою-восьмою статті 139 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Урахувавши докази на підтвердження надання правничої допомоги, складність справи та об`єм виконаних адвокатом робіт, реального часу, необхідного для виконання таких послуг, прийнявши до уваги заперечення ОСОБА_2 , а також ту обставину, що судом під час розгляду справи по суті були враховані висновки додаткової судово-почеркознавчої експертизи та посмертної психіатричної експертизи, на проведення яких позивачем понесено витрати у розмірі 48 907,20 грн, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про стягнення на користь позивача 1 096,84 грн на відшкодування витрат на сплату судового збору, а також наявність правових підстав для зменшення понесених ОСОБА_1  витрат на професійну правничу допомогу до 50 000,00 грн, витрат на проведення експертизи до 48 907,20 грн.
Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення суду першої інстанції залишено без задоволення, колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду про відсутність підстав для стягнення на користь ОСОБА_7 витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.
Висновки судів не суперечать висновкам, викладеним Верховним Судом у зазначених у касаційній скарзі постановах.
Доводи касаційних скарг висновків апеляційного суду не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, зводяться до власного тлумачення норм права, необхідності переоцінки доказів, що відповідно до статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.
Обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судових рішень, касаційний суд не встановив.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону, й підстав для їх скасування немає.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції у незміненій при апеляційному перегляді частині, постанову апеляційного суду та додаткову постанову апеляційного суду залишити без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Додаткове рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 грудня 2023 року у незміненій при апеляційному перегляді частині, постанову Чернігівського апеляційного суду від 07 березня 2024 року та додаткову постанову Чернігівського апеляційного суду від 21 березня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко