ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року 
м. Київ

cправа №910/5357/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Бакуліна С.В., Кондратова І.Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кінто"

на ухвалу Господарського суду міста Києва (Ярмак О.М.)
від 26.11.2024

та постанову Північного апеляційного господарського суду (Шапран В.В., Андрієнко В.В., Буравльов С.І.)
від 04.02.2025 (повний текст складений 10.02.2025)

за скаргою Приватного акціонерного товариства "Кінто" на дії та бездіяльність державного виконавця

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Кінто"
до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

про стягнення 3 811 688,69 грн заборгованості,

ІСТОРІЯ СПРАВИ
1.          Приватне акціонерне товариство "КІНТО" (далі - Позивач, Скаржник) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (далі - Відповідач) про стягнення 3  811  688,69 грн.
2.          Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що Відповідач усупереч нормам законодавства не виконав належним чином зобов`язання з виплати частини чистого прибутку за 2020 рік на підставі рішення загальних зборів акціонерів Відповідача, оформленого протоколом від 18.05.2021 №31. Позивач є компанією з управління активами та відповідно до статей 14, 63 Закону України "Про інститути спільного інвестування" звертався до суду в інтересах учасників: Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія Клаб", Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "КІНТО Капітал", Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-7".
3.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 у справі №910/5357/23 позов задоволено повністю, стягнуто з Відповідача на рахунок:
- Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія Клаб" частину чистого прибутку за 2020 рік у сумі 1 484 401,78 грн;
- Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Кінто Капітал" частину чистого прибутку за 2020 рік у сумі 1 951 758,06 грн;
- Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд "Синергія-7" частину чистого прибутку за 2020 рік у сумі 375 528,85 грн.
Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 45 740,26 грн судового збору та 16 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
4.          Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2023 апеляційну скаргу Відповідача залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 - залишено без змін; стягнуто з Відповідача на користь Позивача 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.
5.          Верховний Суд постановою від 19.03.2024 залишив без змін рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції; стягнув з Відповідача на користь Позивача 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції.
6.          06 листопада 2023 року та 04 квітня 2024 року Господарський суд міста Києва видав судові накази про примусове виконання судових рішень.
7.          25 березня 2024 року Позивач направив Відповідачу лист з вимогою про виконання рішення суду в справі №910/5357/23, проте заборгованість не була погашена в добровільному порядку.
8.          17 липня 2024 року Позивач звернувся до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про відкриття виконавчого провадження, у якій також просив: 1) невідкладно накласти арешт на грошові кошти Відповідача на рахунках в банківських установах у межах загальної суми стягнення; 2) вжити всіх заходів щодо своєчасного та повного виконання судового рішення.
9.          Постановами від 24.07.2024 головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Леся Євгеніївна (далі - Державний виконавець) відкрила виконавчі провадження ВП НОМЕР_1, ВП    НОМЕР_2 та ВП НОМЕР_3; винесла постанови про стягнення з Відповідача (боржника) виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Вказані постанови направлені Відповідачу.
10.          На момент відкриття виконавчого провадження листом Відповідача від 27.03.2023 вих.№01/01/07/01/02-02/01/1294 до відома Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було доведено наказ Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 23.03.2023 №52 про включення Відповідача до переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану.
11.          Постановами від 12.09.2024 Державний виконавець зупинила вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях ВП НОМЕР_1, ВП НОМЕР_2, ВП НОМЕР_3 на підставі пункту 10-2 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).
12.          04 листопада 2024 Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії та бездіяльність Державного виконавця та заявою про вжиття заходів забезпечення на стадії виконання судового рішення в порядку частини шостої статті 327 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України); з урахуванням доповнень до скарги від 14.11.2024 просив:
- визнати неправомірними дії Державного виконавця щодо зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП НОМЕР_1, ВП НОМЕР_2, ВП№75600637 згідно з постановами від 12.09.2024, бездіяльність щодо ненакладення арешту на грошові кошти на рахунках Відповідача (боржника) в межах загальної суми стягнення, а також невчинення інших дій щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва у справі №910/5357/23, передбачених Законом України "Про виконавче провадження";
- визнати неправомірними та скасувати постанови Державного виконавця від 12.09.2024 про зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП НОМЕР_1, ВП НОМЕР_2, ВП НОМЕР_3;
- зобов`язати Державного виконавця усунути допущене порушення - поновити порушене право Позивача шляхом поновлення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП НОМЕР_1, ВП НОМЕР_2, ВП НОМЕР_3 та вчинення всіх необхідних дій з примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва у справі №910/5357/23, передбачених Законом України "Про виконавче провадження";
- накласти арешт на грошові кошти Відповідача у національній та іноземній валютах, інші цінності на його рахунках у банках та інших фінансових установах в межах загальної суми стягнення 3 891 428,95 грн у порядку вжиття заходів забезпечення на стадії виконання судового рішення відповідно до вимог статей 137-140, частини шостої статті 327 ГПК України.
13. Скарга мотивована тим, що Державний виконавець усупереч вимогам Закону України "Про виконавче провадження" незаконно винесла постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях ВП НОМЕР_1, ВП НОМЕР_2, ВП НОМЕР_3 та вчинила бездіяльність щодо ненакладення арешту на грошові кошти боржника; у зв`язку з бездіяльністю Державного виконавця наявні підстави, передбачені частиною шостою статті 327 ГПК України, для накладення арешту на грошові кошти боржника (Відповідача) у межах загальної суми стягнення, оскільки незастосування заходу забезпечення може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду, яке набрало законної сили.
Стислий зміст оскаржуваних судових рішень
14.          Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2024, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2025 у справі №910/5357/23, у задоволенні скарги та заяви Позивача про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.
15.          Ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, зокрема, мотивовані тим, що Державний виконавець правомірно зупинила вчинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП НОМЕР_1, ВП НОМЕР_2, ВП№75600637 відповідно до вимог пункту 10-2 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1404-VIII. Вказаний пункт передбачає зупинення виконавчих дій у період воєнного стану у виконавчих провадженнях з виконання рішень, боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 23.03.2023 №52 Відповідача включено до Переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану.
Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та стислий виклад позиції інших учасників справи
16.          28 лютого 2025 року Позивач (Скаржник) із використанням підсистеми "Електронний суд" подав касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2025 у справі №910/5357/23, в якій просить скасувати їх та ухвалити нову постанову про задоволення скарги на дії та бездіяльність Державного виконавця:
(1)   визнати неправомірними дії Державного виконавця щодо зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП НОМЕР_1, ВП НОМЕР_2, ВП НОМЕР_3 постановами від 12.09.2024, бездіяльність щодо ненакладення арешту на грошові кошти на рахунках Відповідача у межах загальної суми стягнення та невчинення інших дій щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва у справі №910/5357/23, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", за період з 24 липня 2024 року до 12 вересня 2024 року;
визнати неправомірними та скасувати постанови Державного виконавця від 12.09.2024 про зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП НОМЕР_1, ВП НОМЕР_2, ВП НОМЕР_3;
зобов`язати Державного виконавця усунути допущене порушення - поновити порушене право Скаржника шляхом поновлення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП НОМЕР_1, ВП НОМЕР_2, ВП НОМЕР_3 та вчинення всіх необхідних дій з примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва у справі №910/5357/23, передбачених Законом України "Про виконавче провадження";
(2)    накласти арешт на грошові кошти Відповідача у національній та іноземній валютах, інші цінності на рахунках Відповідача у банках та інших фінансових установах в межах загальної суми стягнення 3 891 428,95 грн;
(3) судові витрати покласти на Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ).
17.          У тексті касаційної скарги Скаржник посилається на абзац 2 частини другої статті 287 ГПК України, згідно з яким підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права; зокрема, звертає увагу:
- Державний виконавець усупереч вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" у період з 24 липня 2024 року до 12 вересня 2024 року не вчинила у виконавчих провадженнях ВП НОМЕР_1, ВП НОМЕР_2, ВП НОМЕР_3 жодних обов`язкових дій, визначених статтею 18 вказаного Закону, окрім винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень, постанов про стягнення виконавчого збору та постанов про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у кожному з них;
- у матеріалах виконавчих проваджень ВП НОМЕР_1, ВП НОМЕР_2, ВП НОМЕР_3 відсутня заява Відповідача (боржника) про зупинення вчинення виконавчих дій, наказ Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 23.03.2023 №52;
- Державний виконавець на підставі частини сьомої статті 26 та статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" не наклала арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках Відповідача, в межах загальної суми стягнення одночасно з відкриттям виконавчого провадження та в період майже двох місяців ведення виконавчих проваджень до винесення постанов від 12.09.2024 про зупинення вчинення виконавчих дій;
- суди в оскаржуваній ухвалі та постанові змішують два різних правових інститути: зупинення виконавчого провадження та зупинення вчинення виконавчих дій. Пункт 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1404-VIII передбачає зупинення вчинення виконавчих дій щодо боржника, а не зупинення виконавчого провадження;
- бездіяльність Державного виконавця суперечить висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 14.10.2024 у справі №910/10222/22 та від 24.04.2024 у справі №910/10733/22 у подібних правовідносинах;
- незастосування заходу забезпечення позову на стадії виконання судового рішення може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду, яке набрало законної сили.
18.          21 березня 2025 року, в межах встановленого Верховним Судом строку, Відповідач із використанням підсистеми "Електронний суд" подав відзив на касаційну скаргу, у якому просить відмовити у її задоволенні, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.
19.          26 березня 2025 року, в межах встановленого Верховним Судом строку, Державний виконавець із використанням підсистеми "Електронний суд" подала відзив на касаційну скаргу, у якому просить відмовити у її задоволенні та залишити в силі оскаржувані судові рішення.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
20.          Верховний Суд перевірив у межах доводів та вимог касаційної скарги, що стали підставою для відкриття касаційного провадження, з урахуванням викладеного у відзивах, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, виходячи зі встановлених фактичних обставин справи, та дійшов таких висновків.
21.          Відповідно до статті 129-1 Конституції України, положень частини першої статті 18, частини першої статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
22.          Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій виконавців регламентує Закон №1404-VIII.
23.          Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
24.          Заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та / або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (стаття 10 Закону №1404-VIII).
25.          Відповідно до статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
26.          Згідно зі статтею 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
27.          Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та / або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків (постанова Верховного Суду від 14.10.2024 у справі №910/10222/22).
28.          Верховний Суд, аналізуючи положення Закону №1404-VIII, ураховує, що він розрізняє поняття, перелік підстав та наслідки:
- зупинення вчинення виконавчих дій (стаття 34; пункт 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення");
- зупинення виконавчого провадження (стаття 38);
- зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання рішень щодо звернення стягнення на активи (пункт 10-1 розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення");
- зупинення вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на майно та кошти) (пункти 1-4, 1-5, 10-3 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення").
29.          У справі, що переглядається, спірне питання стосується, зокрема, порядку зупинення вчинення виконавчих дій щодо примусового виконання судових рішень про стягнення заборгованості з підприємства оборонно-промислового комплексу (пункт 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1404-VIII).
30.          Так, 25 серпня 2022 року набрали чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану" від 27.07.2022 №2455-IX, а також Закон України "Про внесення зміни до пункту 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" щодо зупинення виконання рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги у період дії воєнного стану" від 27.07.2022 №2456-IX.
31.          Цими Законами пункт 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1404-VIII доповнено новими абзацами. Зокрема, визначено:
"Зупиняється у період дії воєнного стану вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги в територіальних громадах, розташованих у районах проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають чи перебували у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, або якщо стягнення за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.
Дія заборони, встановленої абзацом дванадцятим цього пункту, не поширюється на рішення, стягувачами за якими є держава, органи Пенсійного фонду України, інші державні цільові фонди, суб`єкти, визначені в абзаці дванадцятому цього пункту, а також на рішення про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення".
32.          06 травня 2023 року набрав чинності новий Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану" від 11.04.2023 №3048-IX, яким пункт 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" викладено в новій редакції.
Положення щодо зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень, боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, залишилися незмінними.
33.          Отже, з 25 серпня 2022 року у період дії воєнного стану в Україні:
- зупиняється вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень, боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу;
- такий перелік боржників - підприємств оборонно-промислового комплексу визначається відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.
Це правило не застосовується до виконання:
- рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом;
- рішень, стягувачами за якими є держава, органи Пенсійного фонду України, інші державні цільові фонди, суб`єкти, визначені в абзаці двадцять другому пункту 10-2;
- рішень про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення.
34.          04 лютого 2023 року Кабінет Міністрів України постановою №101 затвердив Порядок, який встановлює процедуру визначення підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану (далі - Порядок).
35.          У цьому Порядку під підприємством оборонно-промислового комплексу (далі - підприємство) слід розуміти підприємство, що розробляє та / або виробляє, та / або модернізує, та / або ремонтує, та / або утилізує продукцію військового призначення, та / або надає послуги в інтересах оборони для оснащення та матеріального забезпечення сил безпеки і оборони, та / або здійснює постачання товарів військового призначення та подвійного використання, надання послуг військового призначення під час військово-технічного співробітництва України з іншими державами (пункт 2 Порядку).
36.          За змістом пункту 5 Порядку критеріями включення підприємства до переліку є:
- перебування у процесі виконання державного контракту (договору), укладеного ним з державним замовником у сфері оборони, або залучення підприємства на підставі договорів, зокрема зовнішньоекономічних договорів (контрактів), до виконання такого державного контракту (договору);
- включення до електронного реєстру учасників відбору та виконавців державних контрактів (договорів).
Підприємство включається до переліку за умови відповідності одночасно обом зазначеним критеріям.
37.          Перелік підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану (далі - Перелік), визначається Мінстратегпромом, яке протягом 10 робочих днів з дня отримання заяви та доданих до неї документів забезпечує їх розгляд та приймає рішення про включення або про відмову у включенні підприємства до Переліку, про що видається відповідний наказ. Копія наказу надсилається заявнику протягом п`яти робочих днів з дня прийняття відповідного рішення з дотриманням вимог Законів України "Про інформацію", Про державну таємницю" разом із супровідним листом (пункт 9 Порядку).
38.          Отже, відповідно до Порядку копія наказу про включення підприємства до Переліку надсилається виключно заявнику. На противагу цьому, копії рішення про виключення підприємства з Переліку надсилаються органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю та заявнику (пункт 11 Порядку).
39.          Розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1404-VIII не встановлює особливого (спеціального) порядку зупинення вчинення виконавчих дій.
40.          Абзацом першим частини четвертої статті 19 Закону №1404-VIII передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник-фізична особа - також про зміну місця роботи.
41.          Зазначені вимоги не застосовуються лише стосовно осіб, позбавлених особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, що встановлюється згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей" на час позбавлення особи особистої свободи (абзац другий частини четвертої статті 19 Закону №1404-VIII).
42.          Відповідно до частини першої статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
43.          Отже, боржник, включений до Переліку, зобов`язаний невідкладно письмово повідомити виконавця, який має зупинити вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.
44.          У постановах Верховного Суду від 24.04.2024 у справі №910/10733/22 та від 14.10.2024 у справі №910/10222/22, на які посилається Скаржник у касаційній скарзі, наголошено, що факт внесення підприємства до Переліку є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій за умови дотримання процедури:
- повідомлення виконавця про наявність таких обставин (надсилання боржником копії наказу);
- прийняття державним виконавцем постанови.
45.          У цій справі (№910/5357/23) суди встановили, що:
- згідно з Наказом Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 23.03.2023 №52 Відповідач включений до Переліку;
- Відповідач направив до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) лист від 27.03.2023 вих.№01/01/07/01/02-02/01/1294 з копією наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 23.03.2023 №52;
- з урахуванням цього постановами від 12.09.2024 Державний виконавець зупинила вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях ВП НОМЕР_1, ВП НОМЕР_2, ВП НОМЕР_3 на підставі пункту 10-2 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1404-VIII.
46.          У справах №910/10733/22 та №910/10222/22 (1) суди виходили з відсутності доказів, які б підтверджували, що боржник письмово повідомляв державного виконавця про включення його до Переліку; (2) не виносилися постанови про зупинення виконавчих дій.
47.          Натомість у справі, що переглядається (№910/5357/23), такі обставини навпаки встановлені й враховані належним чином при вирішенні спору та ухваленні оскаржуваних рішень.
48.          Те, що лист від 27.03.2023 вих.№01/01/07/01/02-02/01/1294 датований до винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень ВП НОМЕР_1, ВП НОМЕР_2, ВП НОМЕР_3 і не містить посилання на них, не спростовує факту (1) повідомлення Відповідачем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про включення Відповідача до Переліку; (2) поінформованості Державного виконавця про вказану обставину, що слугувало підставою для винесення спірних постанов.
49.          У пояснювальній записці до проєкту Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності з примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану" від    26.04.2022    №7317 (прийнято як Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану" від 27.07.2022 №2455-IX) зазначено, що:
- з метою забезпечення захисту національних інтересів у зв`язку з військовою агресією російської федерації, забезпечення законних інтересів юридичних осіб, конституційних прав і свобод людини та громадянина в умовах воєнного стану потребують врегулюванню деякі питання примусового виконання рішень, зокрема, щодо рішень, боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, підприємства залізничного транспорту;
- прийняття Закону дозволить забезпечити належну організацію діяльності з примусового виконання рішень органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями під час дії воєнного стану та сприятиме захисту національних інтересів у зв`язку з військовою агресією російської федерації, забезпеченню законних інтересів юридичних осіб, конституційних прав і свобод людини та громадянина в умовах воєнного стану.
50.          Суди попередніх інстанцій мотивували ухвалені рішення тим, що на момент відкриття виконавчого провадження до відома органу державної виконавчої служби був доведений наказ Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України від 23.03.2023 №52 про включення Відповідача до Переліку.
51.          З урахуванням викладеного, суди дійшли обґрунтованого висновку, що Державний виконавець правомірно зупинила вчинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП НОМЕР_1, ВП НОМЕР_2 та ВП НОМЕР_3.
52.          Вказане також обмежує можливість Державного виконавця вчиняти активні дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду, зокрема, накладати арешт на грошові кошти Відповідача.
53.          Водночас після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, відповідно до вимог частини п`ятої статті 35 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.
54.          Твердження Скаржника про відсутність у матеріалах певних доказів зводиться до потреби їх переоцінки, що, однак, не охоплюється компетенцією Верховного Суду.
55.          Таким чином, доводи касаційної скарги в цій частині не підтвердилися.
56.          Щодо заяви Скаржника про накладення арешту на грошові кошти Відповідача у національній та іноземній валютах, інші цінності на його рахунках у банках та інших фінансових установах в межах загальної суми стягнення 3 891 428,95 грн, Суд звертає увагу на таке.
57.          Частиною шостою статті 327 ГПК України передбачено, що за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходи, передбачені статтею 137 цього Кодексу.
58.          У цій процесуальній нормі вказано про заходи, які суд може вжити з метою забезпечення виконання судового рішення, коли спір вже розглянуто, у справі є стягувач - особа, на користь якої ухвалено рішення, та боржник - особа, зобов`язана виконати судове рішення, а також, відповідно, предмет спору, визначений у судовому рішенні.
59.          Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення (у цьому випадку - виконання рішення суду), повинна обґрунтувати причини такого звернення. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення виконання рішення суду.
60.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
61.          За обставинами справи, що переглядається, Державний виконавець має право накладати арешт на грошові кошти Відповідача, однак наразі вказане право обмежене законом (пунктом 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1404-VIII).
62.          Доки триває воєнний стан і Відповідач не виключений з Переліку (копія рішення про виключення надсилається органу державної виконавчої служби), з урахуванням постанов від 12.09.2024 зберігаються підстави для зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП НОМЕР_1, ВП НОМЕР_2, ВП№НОМЕР_3.
63.          Здійснюючи касаційний перегляд справи, Верховний Суд ураховує висновки, яких дійшли суди попередніх інстанцій: (1) зважаючи на наявність законних підстав для зупинення вчинення виконавчих дій, Скаржник не надав належних і допустимих доказів на підтвердження того, що Відповідачем вчиняються активні дії, спрямовані на умисне ухилення від виконання судового рішення; (2) Скаржник не надав доказів на підтвердження того, що невжиття визначених заходів у вигляді накладення арешту на грошові кошти та інші цінності може ускладнити або унеможливити виконання судового рішення.
64.          Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).
65.          Верховний Суд зауважує, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок і недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень, наявність яких Скаржник у цій справі аргументовано не довів.
66.          Висновки, яких дійшли суди попередніх інстанцій у цій справі, не суперечать висновками Верховного Суду, викладеним у постановах від 24.04.2024 у справі №910/10733/22 та від 14.10.2024 у справі №910/10222/22, з урахуванням встановлених фактичних обставин:
- наявність доказів повідомлення органу державної виконавчої служби про включення Відповідача до Переліку з наданням копії наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України;
- винесення, зважаючи на це, Державним виконавцем постанов від 12.09.2024 про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі пункту 10-2 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1404-VIII.
67.          Незгода Скаржника з ухвалою суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, правовою оцінкою та правовими висновками, що містяться в них, не свідчить про їх незаконність.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
68.          Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.
69.          Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
70.          Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.
Судові витрати
71.          Понесені Скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на Скаржника, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кінто" залишити без задоволення
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2025 у справі №910/5357/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча          Г. Вронська

Судді          С. Бакуліна

                                                                                               І. Кондратова