Справа № 465/1710/15-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я. 
Провадження № 22-ц/811/2086/23                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 травня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри
                при секретарі: І.І. Попенко
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Галичина» та ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 03 липня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог: Приватне акціонерне товариство «Галичина», Публічне акціонерне товариство «Ковельмолоко», ОСОБА_2 , Кабінет Міністрів України, Генеральна прокуратура України про стягнення заборгованості, -
                                               в с т а н о в и в: 
       У березні 2015 року публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі -АТ «Укрексімбанк, банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: приватне акціонерне товариство «Галичина» (далі - ПрАТ «Галичина»), публічне акціонерне товариство «Ковельмолоко» (далі - ПАТ «Ковельмолоко»), ОСОБА_2 , Кабінет Міністрів України, Генеральна прокуратура України про стягнення заборгованості в сумі 4290481,12 доларів США і 1227431,91 грн. за кредитними договорами № 151213К8 від 20 березня 2013 року укладеного з ПАТ «Галичина», № 151407К37 від 21 серпня 2013 року укладеного з ПАТ «Ковельмолоко» та договорами поруки. Представником позивача уточнено позовні вимоги із врахуванням Довідки щодо стану погашення заборгованості № 195-00/1480 від 19.03.2018 року в частині суми стягнення у розмірі 4290481 долар 12 центів США, що станом на 04 березня 2015 року згідно курсу НБУ складає 106492564,53 грн. та 1181120,84 грн.
       Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», ПАТ «Галичина» та ПАТ «Ковельмолоко» укладено Генеральну кредитну угоду № 151213N2 від 20 березня 2013 року із змінами і доповненнями. В рамках Генеральної угоди між АТ «Укрексімбанк» та ПАТ «Галичина» було укладено: 
1. Кредитний договір № 151213К8 від 20 березня 2013 року, із змінами і доповненнями на суму 11 875 000,00 (одинадцять мільйонів вісімсот сімдесят п`ять тисяч 00) дол. США та 95 198 000,00 (дев`яносто п`ять мільйонів дев`яносто вісім тисяч, 00) грн., з кінцевим терміном погашення Кредиту-1 - 19.03.2018 р., зі сплатою процентів за користування Кредитом-1 в порядку та в розмірі, встановлених пп. 3.2.4 п.п. 3.2, 3.5 ст. З Кредитного договору№ 151213К8, а також зі сплатою комісії за управління кредитною лінією в розмірі та порядку, встановленому пп. 3.2.5 п. 3.2 ст. 3 та ст. 4 Кредитного договору № 151213К8;
2. Кредитний договір № 151214К5 від 06 березня 2014 року, із змінами і доповненнями (надалі за текстом Кредитний договір № 151214К5) на суму 31000000,00 грн. ( тридцять один мільйон) 00 коп. (надалі за текстом Кредит-2), з кінцевим терміном погашення Кредиту-2 25 грудня 2015 року, зі сплатою процентів за користування Кредитом-2 в розмірі 20 % річних, а також зі сплатою комісії за управління кредитною лінією в розмірі та порядку, встановленому п.п. 3.2.2 п. 3.2 ст. 3 та ст. 4 Кредитного договору № 151214К5.
Крім того, в рамках Генеральної угоди між АТ «Укрексімбанк» та ПАТ " Ковельмолоко" було укладено: 1. Кредитний договір № 151407К37 від 21.08.2007 р., із змінами і доповненнями (надалі за текстом Кредитний договір № 151407К37) на суму 6000000,00 дол. США (надалі за текстом Кредит-3), з кінцевим терміном погашення Кредиту-3 31 грудня 2015 року, зі сплатою процентів за користування Кредитом-3 в порядку та в розмірі, встановлених пп. 3.2.6 п.п. 3.2, 3.5 ст. 3 Кредитного договору № 151407К37, а також зі сплатою комісії за управління кредитною лінією в розмірі та порядку, встановленому пп. 3.2.7 п. 3.2 ст. 3 та ст. 4 Кредитного договору № 151407К37; 2. Кредитний договір № 151208К34 від 25.06.2008 р., із змінами і доповненнями (надалі за текстом Кредитний договір № 151208К34) на суму 3640 000,00 дол. США (надалі за текстом Кредит-4), з кінцевим терміном погашення Кредиту-4 31 грудня 2015 року, зі сплатою процентів за користування Кредитом-4 в порядку та в розмірі, встановлених пп. 3.2.6 п. 3.2, п. 3.5 ст. 3 Кредитного договору № 151208К34, а також зі сплатою комісії за управління кредитною лінією в розмірі та порядку, встановленому пп. 3.2.8 п. 3.2 ст. 3 та ст. 4 Кредитного договору № 151208К34.
       З метою забезпечення виконання Позичальниками зобов"язань за Кредитними договорами, які укладені в рамках Генеральної угоди, між Позивачем, Позичальниками та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки № 151213Р13 від 25 березня 2013 року, згідно якого ОСОБА_1 та Позичальники мають нести солідарну відповідальність за належне виконання умов Кредитних договорів. 
       Позивач зазначав, що у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за вказаними вище Кредитними договорами, Банком було надіслано на адресу ОСОБА_1 вимоги про дострокове погашення заборгованості. Однак, вимоги банку відповідачем виконано не було, внаслідок чого він змушений звертатися до суду із вказаним позовом.
       Прострочена заборгованість за кредитними договорами, укладеними в рамках Генеральної угоди до укладення вищевказаного договору поруки станом на 04.03.2015р. становить:
За Кредитним договором № 151213К8 від 20 березня 2013 року в рамках Генеральної кредитної угоди № 151213N2 від 20 березня 2013 року заборгованість 403209,14 доларів США (екв.10 007916,16 грн.) та 1358991,55 грн., а саме:
-прострочена заборгованість за основним боргом-193500,00 доларів США (екв.4 802797,32);
-пеня за несвоєчасне погашення основного боргу- 135532,87 грн.
-прострочена заборгованість за процентами-208604,17 доларів США (екв.5 177692,76 грн.) та 999266,30 грн.;
-пеня за несвоєчасне погашення процентів-221111,06 грн. ( 183122,94 грн. + 37988,12 грн.).
-3% річних від простроченого основного боргу (відповідно до ст. 625 ЦК України) -487,73 долари США (екв. 12105,78 грн.);
-3% річних від суми прострочених процентів (відповідно до ст. 625 ЦК України)-617,24 долари США (екв.15 320,30 грн.) та 3081,32 грн.;
-інфляція у зв`язку із несвоєчасним погашенням заборгованості ( на суму процентів)-0,00 грн.
За Кредитним договором №151407К37 від 21 серпня 2007 року в рамках Генеральної кредитної угоди № 151213N2 від 20 березня 2013 року-2263786,68 доларів США (екв.56 188674,97 грн) та 2915360,56 грн., а саме: 
-прострочена заборгованість за основним боргом-2034000,00 доларів США (екв.50 485218,37 грн.);
-пеня за несвоєчасне погашення основного боргу-2492387,64 грн.;
-прострочена заборгованість за процентами-216860,53 дол. США ( екв.5 382621,05 грн.);
-пеня за несвоєчасне погашення процентів-358185,47 грн.;
-прострочена заборгованість за комісією за управління 60807,26 грн.;
-пеня за несвоєчасну сплату комісії за управління-4759,46 грн.;
-3% річних від простроченого основного боргу ( відповідно до ст..625 ЦК України)- 11070,90 дол. США (екв.274 787,02 грн.);
-3% річних від суми прострочених процентів ( відповідно до ст..625 ЦК України)-1855,25 дол. США (екв.46 048,53 грн.);
-3% річних від суми простроченої комісії ( відповідно до ст..625 ЦК України_ -466,25 грн.;
-інфляція у зв`язку із несвоєчасним погашенням заборгованості ( комісії за управління) 3513,95 грн..
За кредитним договором № 151208К34 від 25 червня 2008 року в рамках Генеральної кредитної угоди № 151213N2 від 20 березня 2013 року - 1357 399,73 долари США (екв.33 885021,81 грн.) та 1792675,34 грн., а саме:
-прострочена заборгованість за основним боргом-1223000,00 доларів США (екв.30 355664,73 грн.);
-пеня за несвоєчасне погашення основного боргу-1499377,83 грн.;
-прострочена заборгованість за процентами-134399,73 дол. США (екв.3 335889,73 грн.);
-пеня за несвоєчасне погашення процентів-220620,42 грн.;
-прострочена заборгованість за комісією за управління-65199,45 грн.;
-пеня за несвоєчасну сплату комісії за управління-4315,15 грн.;
-3% річних від простроченого основного боргу ( відповідно до ст.625 ЦК)- 6660,74 дол. США (екв.165 323,95 грн.);
-3% річних від суми прострочених процентів ( відповідно до ст.. 625 ЦК України )- 1133,87 доларів США (екв.28 143,40 грн.);
-3% річних від суми простроченої комісії ( відповідно до ст..625 ЦК України)-406,59 грн.;
-інфляція у зв`язку із несвоєчасним погашенням заборгованості (комісії за управління) -2755,90 грн.
       Справа розглядалася судами неодноразово.
       Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 03 липня 2018 року позов АТ «Укрексімбанк». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрексімбанк» заборгованість за договорами кредиту в сумі 4 290 481, 12 дол. США, що станом на 04 березня 2015 року згідно з курсом Національного банку України складало 106 492 564, 53 грн та 1 181 120, 84 грн.
       Постановою від 02 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд частково задовольнив апеляційні скарги ПрАТ «Галичина» та ОСОБА_1 , рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 липня 2018 року змінив у частині визначення розміру заборгованості станом на 04 березня 2015 року, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 за кредитними договорами від 20 березня 2013 року № 151213К8, від 21 серпня 2008 року № 151407К37 та від 25 червня 2008 року № 151208К34, укладеними в рамках генеральної кредитної угоди від 20 березня 2013 року № 151213N2.
       Суд виклав другий абзац резолютивної частини рішення суду першої інстанції у такій редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України (м. Київ, вул. Горького, 127, ЄДРПОУ 00032112) заборгованість за кредитним договором від 20 березня 2013 року № 151213К8 в рамках генеральної кредитної угоди від 20 березня 2013 року № 151213N2 станом на 04 березня 2015 року в розмірі 403 209, 14 дол. США, що еквівалентно 10 007 916, 16 грн, та 1 358 991, 55 грн;
       За кредитним договором від 21 серпня 2007 року № 151407К37 в рамках генеральної кредитної угоди від 20 березня 2013 року № 151213N2 станом на 04 березня 2015 року - 2 263 786, 68 дол. США, що еквівалентно 56 188 674, 97 грн, та 2 915 360, 56 грн;
       За кредитним договором від 25 червня 2008 року № 151208К34 в рамках генеральної кредитної угоди від 20 березня 2013 року № 151213N2 станом на 04 березня 2015 року - 1 357 399, 73 дол. США, що еквівалентно 33 885 021, 81 грн, та 1 792 675, 34 грн.
       Разом до стягнення підлягає 4 024 395, 55 дол. США, що еквівалентно 99 981 612, 94 грн, та 6 067 027, 45 грн пені за несвоєчасне погашення боргу».
       В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.
       Постановою Верховного Суду від 28 червня 2023 року касаційну скаргу   ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року скасовано, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
       Відтак, предметом нового розгляду суду апеляційної інстанції є рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 липня 2018 року. 
       Даним рішення суду першої інстанції уточнені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, задоволено.
       Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Горького, 127, ідентифікаційний код № 00032112) заборгованість за договорами кредиту в сумі 4290481 (чотири мільйони двісті дев`яносто тисяч чотириста вісімдесят один) долар 12 центів США, що станом на 04 березня 2015 року згідно курсу НБУ складає 106 492564 (сто шість мільйонів чотириста дев`яносто дві тисячі п`ятсот шістдесят чотири) грн., 53 коп. та 1181120 (один мільйон сто вісімдесят одну тисячу сто двадцять) грн. 84 коп.
       Рішення суду оскаржили відповідач ОСОБА_1 та Приватне акціонерне товариство «Галичина».
       В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 зазначив, що вважає рішення суду першої інстанції незаконним, таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Не погоджується з розрахунком заборгованості, оскільки позивачем безпідставно нараховано за кредитними договорами пеню у доларах США. Комісія за управління кредитною лінією розрахована, виходячи з банківського року, проте умовами договору комісії не передбачено.
       Процесуальні порушення полягали в тому, що судом першої інстанції була призначена судова економічна експертиза, однак така не проведена, оскільки суд не направив матеріали до експертної установи. У задоволенні клопотання представників ПАТ «Галичина» та ПАТ «Ковельмолоко» про повторне направлення справи на експертизу, суд безпідставно відмовив. Вважає, що для обрахунку правильного розміру заборгованості необхідні спеціальні знання, а тому з метою сприяння учасникам судового процесу у реалізації їх прав, суду необхідно було задоволити таке клопотання. Суд першої інстанції взяв до уваги розрахунки позивача, не врахувавши заперечення відповідача про неправильність розрахунку, внаслідок чого ухвалив незаконне та упереджене рішення. Вважає, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду із позовом до поручителя відносно кожного з чергових платежів. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
       Приватне акціонерне товариство «Галичина» в апеляційній скарзі покликалося на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування всіх дійсних обставин справи. 
       Стверджує, що надані позивачем розрахунки заборгованості за кредитними договорами не відповідають умовам даних кредитних договорів та чинному законодавству. З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи судом була призначена судова економічна експертиза, однак така не була проведена у зв`язку з тим, що матеріали справи не були скеровані до експертної установи. Представник ПрАТ «Галичина» заявляла клопотання про повторне надіслання матеріалів справи на експертизу, однак таке було безпідставно відхилено судом. Крім того, клопотання про призначення експертизи було заявлене і ПАТ «Ковельмолоко», однак у задоволенні такого судом відмовлено. Зазначає, що перевірка розрахунків заборгованості на законодавчому рівні чітко визначається судовою економічною експертизою, тому що вимагає спеціальних знань і підтверджує необхідність у даній справі.
       Вважає, що судом безпідставно стягнуто пеню за порушення строків сплати грошових зобов`язань (основного боргу, процентів, комісії за управління кредитом) в доларах США, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, оскільки нарахування пені можливе лише в національній грошовій одиниці. Вважає, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення з позовом до поручителя відносно кожного із чергових платежів.
       Просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
19.02.2021 року представник відповідача ОСОБА_1 надала суду додаткові пояснення на підтвердження порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення. Зокрема, зазначає, що у зв`язку із укладенням Додаткової угоди № 151213N2-1 від 16.08.2013 року до Генеральної кредитної угоди викладено в новій редакції додаток №1-Перелік Кредитних договорів, укладених між банком та позичальником, які діють в рамках цієї Генеральної угоди, яким до переліку включено додатково Кредитний договір № 1551214К5 від 16.03.2014 року, чим збільшено обсяг відповідальності поручителя ОСОБА_1 . Ліміт заборгованості збільшено з 350000000,00 грн. до 450500000,00 грн. Окрім цього, додатковою угодою № 151213N2-9 від 29.12.2014 року до Генеральної кредитної угоди доповнено підпункт 6.7.2 пунктом 6.7 ст.6 Договору, яким передбачено, що за невиконання умови, визначеної п.п.5.2.36 цієї Генеральної угоди, розмір комісії за управління кредитним договором збільшується на 0,08 на період, починаючи з першого числа місяця, наступного за ним, в якому порушено таке зобов`язання, то діє до кінця місяця, в якому відповідне зобов`язання буде виконане.
       Зазначає, що в інші кредитні договори в рамках Генеральної кредитної угоди також внесені зміни. Відповідно до п.2.1.6 договору поруки від 25.03.2013 року № 151213Р13 поручитель надає згоду на забезпечення цією порукою всіх зобов`язань позичальника за Кредитною угодою, в тому числі з урахуванням всіх змін та доповнень до Кредитної угоди, що будуть укладені у майбутньому. Однак, вважає, що зазначена умова договору не виключає застосування правил, передбачених абзацом 3 частини третьої статті 202 ЦК України та необхідності узгодження певних вчинених в односторонньому порядку змін до основного зобов`язання із поручителем у належній формі про що прописано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі № 910/13109/18.
       Позивачем - Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому посилається на законність рішення суду першої інстанції. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
       У засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Квіткін Юрій Миколайович скарги підтримав, зіслався на те, що після укладення договору поруки (25 березня 2013 року) на забезпечення зобов`язань за генеральною кредитною угодою від 20 березня 2013 № 151213N2, кредитних договорів № 151213К8 від 20 березня 2013 року, № 151407К37 від 21 серпня 2007 року та № 151208К34 від 25 червня 2008 року, до таких неодноразово вносились зміни, внаслідок чого було збільшено відповідальність поручителя ОСОБА_1 .
        ОСОБА_1 , як поручитель, про збільшення ліміту Генеральної угоди, укладення додаткових кредитних договорів, збільшення розміру комісії, встановлення процентних ставок, перенесення строків погашення процентів не був належним чином повідомлений та не давав згоди на це в будь-якій формі.
       Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у стягненні заборгованості.
       Представник Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» Ільїнова І.В. проти апеляційних скарг заперечила. Зазначила, що відповідачу ОСОБА_1 було достеменно відомо про збільшення обсягу його відповідальності як поручителя, оскільки ним, як членом наглядової ПАТ «Ковельмолоко», приймалося рішення щодо неодноразового надання згоди одним з позичальників ПАТ «Ковельмолоко» на зміну умов кредитування, зокрема основного зобов`язання (протоколи № 29/08-1 від 29 серпня 2014 року, № 31/07-1 від 31 липня 2014 року, №29/12-1 від 29 грудня 2014 року Наглядової ради ПАТ «Ковельмолоко») , що свідчать про те, що ОСОБА_1 надав свою згоду на зміну умов кредитних договорів та Генеральної кредитної угоди.
       Просила рішення суду залишити без змін.
       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційній скарги підлягають до задоволення з наступних мотивів. 
       Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       На підставі частини третьої статті 12, статей 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.
       Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», Приватним акціонерним товариством «Галичина» (надалі Позичальник-1) та Публічним акціонерним товариством «Ковельмолоко» (надалі Позичальник-2) укладено Генеральну кредитну угоду № 151213N2 від 20 березня 2013 року із змінами і доповненнями.
       Відповідно до умов п. 1.1 ст. 1 Генеральної угоди, зазначена угода регулює загальні засади співпраці між Банком та Позичальником-1 і Позичальником-2 щодо фінансування довгострокової програми по розвитку діяльності Позичальника. Метою Генеральної угоди є визначення загальних умов фінансування інвестиційного торгово-закупівельної програми по розвитку діяльності Позичальників, яке здійснюється відповідно до Генеральної угоди шляхом укладання Кредитних договорів (п. 1.2 ст. 1 Генеральної угоди).
       Згідно зі ст. 2 Генеральної угоди кредит - означає грошові кошти, які Банк надає на фінансування діяльності Позичальників на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, цільового характеру використання та відкличності.
       Відповідно до положень та умов Генеральної угоди Банк проводить кредитні операції в межах лімітів, визначених в п. 4.5 ст. 4 Генеральної угоди, на підставі та з урахуванням умов Кредитних договорів, укладених в рамках зазначеної вище Генеральної угоди та які є додатками до Генеральної угоди. Згідно з умовами Генеральної угоди Позичальники взяли на себе обов`язок своєчасно та у повному обсязі погашати Банку заборгованість за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі за Кредитними договорами (пп. 5.2.7 п. 5.2 ст. 5 Генеральної угоди).
       В рамках Генеральної угоди між АТ «Укрексімбанк» та Позичальником-1 було укладено:
1) Кредитний договір № 151213К8 від 20 березня 2013 року, із змінами і доповненнями на суму 11 875 000,00 (одинадцять мільйонів і сімсот сімдесят п`ять тисяч 00) дол. США та 95 198 000,00 (дев`яносто п`ять мільйонів дев`яносто вісім тисяч, 00) грн., з кінцевим терміном погашення Кредиту-1 - 19.03.2018 р., зі сплатою процентів за користування Кредитом-1 в порядку та в розмірі, встановлених пп. 3.2.4 п.п. 3.2, 3.5 ст. 3 Кредитного договору№ 151213К8, а також зі сплатою комісії за управління кредитною лінією в розмірі та порядку, встановленому пп. 3.2.5 п. 3.2 ст. 3 та ст. 4 Кредитного договору № 151213К8;
       Відповідно до умов Кредитного договору № 151213К8 Позичальник-1 взяв на себе зобов`язання погашати Кредит-1, сплачувати проценти за користування Кредитом-1, комісію за управління кредитною лінією, а також виконувати інші зобов`язання за Кредитним договором № 151213К8 (п.п. 3.1, 3.2, 3.4, 3.5 ст. 3, ст. 4 Кредитного договору № 151213К8).
2) Кредитний договір № 151214К5 від 06 березня 2014 року, із змінами і доповненнями (надалі за текстом Кредитний договір № 151214К5) на суму 31000000,00 (надалі за текстом Кредит-2), з кінцевим терміном погашення Кредиту-2 25 грудня 2015 року, зі сплатою процентів за користування Кредитом-2 в розмірі 20 % річних, а також зі сплатою комісії за управління кредитною лінією в розмірі та порядку, встановленому п.п. 3.2.2 п. 3.2 ст. 3 та ст. 4 Кредитного договору № 151214К5.
       Відповідно до умов Кредитного договору № 151214К5 Позичальник-1 взяв на себе зобов`язання погашати Кредит-2, сплачувати проценти за користування Кредитом-2, комісію за управління кредитною лінією, а також виконувати інші зобов`язання за Кредитним договором № 151214К5 (п. 9.2. ст. 9 Кредитного договору № 151214К5).
       Крім того, в рамках Генеральної угоди між АТ «Укрексімбанк» та ПАТ "Ковельмолоко" було укладено:
1) Кредитний договір № 151407К37 від 21.08.2007 р., із змінами і доповненнями (надалі за текстом Кредитний договір № 151407К37) на суму 6000000,00 дол. США (надалі за текстом Кредит-3), з кінцевим терміном погашення Кредиту-3 31 грудня 2015 року, зі сплатою процентів за користування Кредитом-3 в порядку та в розмірі, встановлених пп. 3.2.6 п.п. 3.2, 3.5 ст. 3 Кредитного договору № 151407К37, а також зі сплатою комісії за управління кредитною лінією в розмірі та порядку, встановленому пп. 3.2.7 п. 3.2 ст. 3 та ст. 4 Кредитного договору № 151407К37; 2. Кредитний договір № 151208К34 від 25.06.2008 р., із змінами і доповненнями (надалі за текстом Кредитний договір № 151208К34)м на суму 3640 000,00 дол. США (надалі за текстом Кредит-4), з кінцевим терміном погашення Кредиту-4 31 грудня 2015 року, зі сплатою процентів за користування Кредитом-4 в порядку та в розмірі, встановлених пп. 3.2.6 п. 3.2, п. 3.5 ст. 3 Кредитного договору № 151208К34, а також зі сплатою комісії за управління кредитною лінією в розмірі та порядку, встановленому пп. 3.2.8 п. 3.2 ст. 3 та ст. 4 Кредитного договору № 151208К34.
       На виконання п. 3.1, пп.пп. 3.2.1, 3.2.3 п. 3.2 ст. 3 Кредитного договору № 151208К34 Банк відкрив Позичальникові-2 мультивалютну невідновлювану відкличну кредитну лінію в розмірі 3640 000,00 (три мільйони шістсот сорок тисяч, 00) дол. США (надалі за текстом Кредит-4), з кінцевим терміном погашення Кредиту-4 - 31.12.2015 р., зі сплатою процентів за користування Кредитом-4 в порядку та в розмірі, встановлених пп. 3.2.6 п. 3.2, п. 3.5 ст. 3 Кредитного договору № 151208К34, а також зі сплатою комісії за управління кредитною лінією в розмірі та порядку, встановленому пп. 3.2.8 п. 3.2 ст. 3 та ст. 4 Кредитного договору № 151208К34.
       Відповідно до умов Кредитного договору № 151208К34 Позичальник-2 взяв на себе зобов`язання погашати Кредит-4, сплачувати проценти за користування Кредитом-4, комісію за управління кредитною лінією, а також виконувати інші зобов`язання за Кредитним договором № 151208К34 (п.п. 3.1, 3.2, 3.4, 3.5 ст. 3, ст. 4 та ст. 5 Кредитного договору № 151208К34) (Надалі разом Кредитний договір № 151213К8, Кредитний договір № 151407К37, Кредитний договір № 151208К34 - Кредитні договори). (Надалі разом Кредит-1, Кредит-3, Кредит-4 - Кредити).
       Відкриття АТ «Укрексімбанк» Позичальнику кредитних ліній (надання Кредитів) відображено на відповідних рахунках Позичальника, відкритих на виконання умов Кредитних договорів , а саме виписками по рахунках позичальника.
       Прострочена заборгованість Позичальника перед АТ «Укрексімбанк», яка виникла у зв`язку з невиконанням зобов`язань за Генеральною угодою та укладеними в її рамках Кредитними договорами станом на 04.03.2015р., згідно з розрахунком заборгованості становила: 4290481,12 дол. США та 1227431,91 грн., яка складається із простроченої заборгованості за:
1 ) Кредитним договором № 151213К8 - 417 753,66 дол. США та 1 051 417,07 грн., в т. ч.:
-193 500,00 дол. США - прострочена сума заборгованості за Кредитом-1; 208 604,17 дол. США та 999 266,30 грн. - прострочені проценти за користування Кредитом-1;
-5 851,58 дол. США (що за курсом НБУ станом на 04.03.2015 p.: 1 дол. США = 24,820658 грн. складає: 145 240,07 грн.) - пеня за несвоєчасне погашення Кредиту-1;
-7587,98 дол. США (що за курсом НБУ станом на 04.03.2015 p.: 1 дол. США =24,820658 грн. складає: 188 338,66 грн.) та 37 988,12 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів;
12209,93 дол. США та 6 162,65 грн. - 3 % річних , у зв`язку з несвоєчасним погашенням кредиту-1 та сплати процентів за користування Кредитом-1;
-8000,00 грн. - втрати від інфляцій в зв`язку з несвоєчасною сплатою процентів.
2) Кредитним договором № 151407К37 - 2 415 230,13 дол. США та 89 612,92 грн., в т. ч.:
22034 000,00 дол. США - прострочена сума заборгованості за Кредитом-3;
3216 860,53 дол. США - прострочені проценти за користування Кредитом-3;
-60807,26 грн. - прострочена комісія за управління кредитною лінією;
121 336,89 дол. США (що за курсом НБУ станом на 04.03.2015 p.: 1 дол. США = 1- 24,820658 грн. складає: - 50 485 218,37 грн.) - пеня за несвоєчасне погашення Кредиту-3;
-19 027,03 дол. США (що за курсом НБУ станом на 04.03.2015 p.: 1 дол. США = 1- 24,820658 грн. складає: 472 263,30 грн.) - пеня за несвоєчасну сплату процентів;
-13 303.29 грн. - пеня за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією;
-24 005,68 дол. США та 1 369,04 грн. - 3 % річних, у зв`язку з несвоєчасним погашенням Кредиту-3, сплати процентів за користування Кредитом-3 і комісії за управління кредитною лінією;
-14 133,32 грн. - втрати від інфляцій в зв`язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією.
3) Кредитним договором № 151208К34 - 1 457 497,33 дол. США та 86 401,92 грн., в т. ч.:
1223 000,00 дол. США - прострочена сума заборгованості за Кредитом-4;
-134 399,73 дол. США - прострочені проценти за користування Кредитом-4; 
-65 199,45 грн. - прострочена комісія за управління кредитною лінією;
-72 839,83 дол. США (що за курсом НБУ станом на 04.03.2015 р.: 1 дол. США = 24,820658 грн. складає: - 1 807 932,59 грн.) - пеня за несвоєчасне погашення Кредиту-4;
-11 668,54 дол. США (що за курсом НБУ станом на 04.03.2015 р.: 1 дол. США = 24,820658 грн. складає: 289 620,92 грн.) - пеня за несвоєчасну сплату процентів;
-10 093,00 грн. - пеня за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією;
-15 589,22 дол. США та 1 914,38 грн. - 3 % річних, у зв`язку з несвоєчасним погашенням Кредиту-4, сплати процентів за користування Кредитом-4 і комісії за управління кредитною лінією;
-9 195,09 грн. - втрати від інфляцій в зв`язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією.
       З метою забезпечення виконання Позичальником зобов`язань Кредитними договорами, які укладені в рамках Генеральної угоди, між Позивачем, Позичальниками - третіми особами у справі та відповідачем було укладено Договір поруки № 151213Р13 від 25.03.2013р. 
       Пунктом 2.1.6 договору поруки передбачено, що поручитель надає згоду на забезпечення цією порукою всіх зобов`язань позичальника за кредитною угодою (в межах ліміту 350 000 000,00 грн, згідно зі статтею 1 договору), у тому числі з урахуванням всіх змін та доповнень до кредитної угоди, що будуть укладені в майбутньому.
       Відповідно до висновку судово-економічної експертизи від 22 травня 2020 року № 550 проведеної на підставі ухвали Львівського апеляційного суду від 29 січня 2019 року у справі № 465/1710/15-ц заборгованість перед АТ «Укрексімбанк» складає:
       За Кредитним договором №151214К5 від 06 березня 2014 року заборгованість відсутня.
       За Кредитним договором № 151213К8 від 20 березня 2013 року в рамках Генеральної кредитної угоди № 151213N2 від 20 березня 2013 року заборгованість 403209,14 доларів США (екв.10 007916,16 грн.) та 1358991,55 грн., а саме:
-прострочена заборгованість за основним боргом-193500,00 доларів США (екв.4 802797,32);
-пеня за несвоєчасне погашення основного боргу- 135532,87 грн.
-прострочена заборгованість за процентами-208604,17 доларів США (екв.5 177692,76 грн.) та 999266,30 грн.;
-пеня за несвоєчасне погашення процентів-221111,06 грн. ( 183122,94 грн. + 37988,12 грн.).
-3% річних від простроченого основного боргу ( відповідно до ст. 625 ЦК України) -487,73 долари США (екв. 12105,78 грн.);
-3% річних від суми прострочених процентів ( відповідно до ст. 625 ЦК України)-617,24 долари США (екв.15 320,30 грн.) та 3081,32 грн.;
-інфляція у зв`язку із несвоєчасним погашенням заборгованості ( на суму процентів)-0,00 грн.
       За Кредитним договором №151407К37 від 21 серпня 2007 року в рамках Генеральної кредитної угоди № 151213N2 від 20 березня 2013 року-2263786,68 доларів США (екв.56 188674,97 грн) та 2915360,56 грн., а саме: 
-прострочена заборгованість за основним боргом-2034000,00 доларів США (екв.50 485218,37 грн.);
-пеня за несвоєчасне погашення основного боргу-2492387,64 грн.;
-прострочена заборгованість за процентами-216860,53 дол. США ( екв.5 382621,05 грн.);
-пеня за несвоєчасне погашення процентів-358185,47 грн.;
-прострочена заборгованість за комісією за управління 60807,26 грн.;
-пеня за несвоєчасну сплату комісії за управління-4759,46 грн.;
-3% річних від простроченого основного боргу ( відповідно до ст..625 ЦК України)- 11070,90 дол. США (екв.274 787,02 грн.);
-3% річних від суми прострочених процентів ( відповідно до ст..625 ЦК України)-1855,25 дол. США (екв.46 048,53 грн.);
-3% річних від суми простроченої комісії ( відповідно до ст..625 ЦК України_ -466,25 грн.;
-інфляція у зв`язку із несвоєчасним погашенням заборгованості ( комісії за управління) 3513,95 грн.
       За кредитним договором № 151208К34 від 25 червня 2008 року в рамках Генеральної кредитної угоди № 151213N2 від 20 березня 2013 року - 1357 399,73 долари США (екв.33 885021,81 грн.) та 1792675,34 грн., а саме:
-прострочена заборгованість за основним боргом-1223000,00 доларів США (екв.30 355664,73 грн.);
-пеня за несвоєчасне погашення основного боргу-1499377,83 грн.;
-прострочена заборгованість за процентами-134399,73 дол. США (екв.3 335889,73 грн.);
-пеня за несвоєчасне погашення процентів-220620,42 грн.;
-прострочена заборгованість за комісією за управління-65199,45 грн.;
-пеня за несвоєчасну сплату комісії за управління-4315,15 грн.;
-3% річних від простроченого основного боргу ( відповідно до ст.625 ЦК)- 6660,74 дол. США (екв.165 323,95 грн.);
-3% річних від суми прострочених процентів ( відповідно до ст.. 625 ЦК України )- 1133,87 доларів США (екв.28 143,40 грн.);
-3% річних від суми простроченої комісії ( відповідно до ст..625 ЦК України)-406,59 грн.;
-інфляція у зв`язку із несвоєчасним погашенням заборгованості (комісії за управління) –2755,90 грн.
       Тобто, загальна заборгованість 4 024 395,55 доларів США (Чотири мільйони двадцять чотири тисячі триста дев`яносто п`ять доларів 55 центів), що еквівалентно 99 981 612,94 грн. (Дев`яносто дев`ять мільйонів дев`ятсот вісімдесят одна тисяча шістсот дванадцять грн. 94 коп.) та 6 067027,45 грн. (Шість мільйонів шістдесят сім тисяч двадцять сім грн. 45 коп.) пені за несвоєчасне погашення боргу.
       У справі, яка переглядається апеляційним судом, банк звернувся з позовом до поручителя, як солідарного боржника, про стягнення кредитної заборгованості.
       Направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд у постанові від 28.06.2023р. зазначив про врахування того, що в суді першої інстанції відповідач не заявляв про припинення поруки на підставі частини першої статті 559 ЦК України. Про такі доводи поручитель заявив лише в суді апеляційної інстанції, який не надав їм будь-якої належної правової оцінки. Також направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (який повинен був усунути усі недоліки розгляду справи в суді першої інстанції), а не до суду першої інстанції, відповідатиме принципам справедливості та процесуальної економії з огляду на тривалість перебування цієї справи на вирішенні у судах, а також того, що суд апеляційної інстанції є судом факту та наділений повноваженнями встановлювати обставини справи і досліджувати докази.
       Під час нового розгляду апеляційний суд повинен врахувати викладене, зокрема, передусім з`ясувати питання щодо чинності поруки ОСОБА_1 як в цілому, так і в частині чергових платежів за кредитними договорами. 
       Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що згідно з п. 3.1 ст. 3 Договору поруки Поручитель зобов`язується перед Кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання Позичальником основного зобов`язання. Відповідно до п. 3.2 ст. 3 Договору поруки, у випадку невиконання Позичальником основного зобов`язання Кредитор має право вимагати виконання цього зобов`язання у Поручителя та/або Позичальника, як у солідарних боржників. Отже, Позичальник та Поручитель є боржниками перед АТ «Укрексімбанк», які мають солідарно нести відповідальність за належне виконання умов Кредитних договорів
       Проаналізувавши при новому перегляді апеляційним судом рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 липня 2018 року усі наявні матеріали справи, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції. 
       Відповідно до  статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
       Частиною першою статті 509 цього Кодексу визначено, що зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
       Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
       Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
       Відповідно до пунктів 3 і 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.
       Згідно із частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
       Відповідно до частини першої статті 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
       Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина перша статті 1048 ЦК України).
       Згідно із статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Вказані норми про позику застосовуються до відносин за кредитним договором.
       Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
       Згідно із частиною першою статті 543 цього Кодексу у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
       Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
       Згідно із статтею 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. 
       Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
       Відповідно до статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
       Порука є спеціальним додатковим заходом впливу, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.
       Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.
       Згідно із частинами 1 і 2 статті 553 ЦК України обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.
       Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
       Згідно із частиною першою статті 651 цього Кодексу зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
       У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (частина перша статті 653 ЦК України).
       Відповідно до статті 654 цього Кодексу зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
       Згідно із частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
       До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає у разі: підвищення розміру процентів; відстрочення, розстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.
       У зобов`язаннях, у яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки та періоду її нарахування навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або за відсутності відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань перед банком.
       Відповідно до постанов Верховного Суду від 26 червня 2019 року (справа № 755/18438/16-ц) та від 22 вересня 2021 року (справа № 489/6127/15-ц) висновок про припинення поруки на підставі частини першої статті 559 ЦК України залежить від установлених судом обставин щодо обсягу зобов`язання, на виконання якого надано поруку, та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок зміни без його згоди забезпеченого зобов`язання. Для цього судам необхідно дослідити відповідні умови кредитного договору та договору поруки щодо порядку погодження поручителем змін до основного зобов`язання.
       Згідно із постановами Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі №461/2992/15-ц та від 27 листопада 2024 року у справі № 465/2919/15-ц закон пов`язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких інших умов основного договору. Згода поручителя на зміну основного зобов`язання, внаслідок якого збільшується обсяг відповідальності поручителя, має бути конкретно виражена. У разі, якщо в договорі поруки передбачена, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору є результатом досягнення певної домовленості між сторонами (банком і поручителем), а отже, поручитель дав згоду на зміну у майбутньому основного зобов`язання.
       Відповідно до пункту 2.1.6 договору поруки № 151213Р13, укладеного 25 березня 2013 року між кредитором ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» та поручителем ОСОБА_1 , поручитель надав згоду на забезпечення цією порукою всіх зобов`язань позичальника за кредитною угодою в межах ліміту 350 000 000 грн, у тому числі з урахуванням всіх змін та доповнень до кредитної угоди, що будуть укладені в майбутньому.
       Верховний суд України у рішенні від 26 вересня 2012 року в справі № 6-100цс12 зазначив, що договір поруки не передбачає можливості збільшення переліку кредитних договорів, які укладені в межах генеральної кредитної угоди, збільшення загального ліміту заборгованості та ліміту кредитної лінії, здійснення коригування графіків погашення кредиту в сторону збільшення щомісячних платежів у пізніші періоди, встановлення процентної ставки на користування кредитними коштами, встановлення підвищеного розміру комісії за управління кредитом без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, у ньому не зазначено, що зміни та доповнення умов основного договору можуть здійснюватися без повідомлення про це поручителя і не свідчать про відмову поручителя від узгодження можливих змін. Зазначення у договорі поруки про можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати не звільняє сторони основного зобов`язання від узгодження цих змін із поручителем, оскільки договором не передбачено, що такі зміни проводяться без їх узгодження (додаткового повідомлення).
       У постановах Верховного Суду від 26 травня 2020 року (справа № 910/13109/18, від 18 січня 2022 року (справа № 910/17048/17) зазначено про необхідність повідомлення поручителя щодо зміни основного зобов`язання, якщо сторони не узгодили, що зміна відбувається автоматично і не потребує укладення між сторонами будь-якої додаткової угоди/договору про внесення змін до цього договору.
       Відповідно до постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 910/13109/18 за правилами, передбаченими абзацом 3 частини третьої статті 202 ЦК України, односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Настання правових наслідків, зумовлених вчиненням особою одностороннього правочину, для інших осіб пов`язане з дотриманням вимог щодо вчинення його у відповідній формі, обумовленій законом, та його реалізацією шляхом доведення цього правочину до відома зацікавлених осіб. Приписи частини першої статті 559 ЦК України передбачають спеціальне регулювання порядку зміни забезпеченого порукою зобов`язання, а відтак і договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, з урахуванням волевиявлення та повідомлення, крім сторін цього договору, також поручителя і встановлюють правові наслідки неодержання згоди поручителя. Умови договору поруки про те, що поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення основного зобов`язання, не виключають застосування правил, передбачених абзацом 3 частини третьої статті 202 ЦК України, та, відповідно, від необхідності узгодження певних вчинених в односторонньому порядку змін до основного зобов`язання із поручителем у належній формі.
       Відповідно до підпункту 2.1.6 пункту 2.1 статті 2 договору поруки поручитель надає згоду на забезпечення цією порукою всіх зобов`язань позичальника за кредитною угодою, в тому числі з урахуванням всіх змін та доповнень до кредитної угоди, що будуть укладені в майбутньому.
       Умовами договору поруки не передбачено, що зміна основного зобов`язання відбувається автоматично і не потребує укладення між сторонами будь-якої додаткової угоди/договору про внесення змін до цього договору.
       Поручитель повинен бути повідомлений про зміну основного зобов`язання, а його згода повинна бути виражена у внесенні змін до договору поруки. Умови договору поруки про те, що поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на забезпечення порукою за цим договором всіх зобов`язань позичальника за кредитною угодою, у тому числі з урахуванням всіх змін та доповнень до кредитної угоди, що будуть укладені в майбутньому, не виключає застосування правил, передбачених абзацом 3 частини третьої статті 202 ЦК України, та відповідно, від необхідності узгодження змін до основного зобов`язання із поручителем у належній формі.
       Колегією суддів встановлено, що як свідчать матеріалами справи та не заперечується позивачем, після укладення договору поруки (25 березня 2013 року) на забезпечення зобов`язань за генеральною кредитною угодою від 20 березня 2013 № 151213N2, кредитних договорів № 151213К8 від 20 березня 2013 року, № 151407К37 від 21 серпня 2007 року та № 151208К34 від 25 червня 2008 року, до генеральної кредитної угоди та кредитних договорів неодноразово вносились зміни, які полягають у збільшенні кількості кредитних договорів, які укладені в межах генеральної кредитної угоди, збільшенні загального ліміту заборгованості та ліміту кредитної лінії, здійсненні коригування графіків погашення кредиту із збільшенням щомісячних платежів у пізніші періоди, встановленні процентної ставки за користування кредитними коштами, встановленні підвищеного розміру комісії за управління кредитом, внаслідок чого було збільшено відповідальність поручителя ОСОБА_1 .
       Умовами генеральної кредитної угоди № 151213N2 від 20 березня 2013 року та умовами договору поруки № 151213Р13 від 25 березня 2013 року не встановлено порядок погодження поручителем змін до основного зобов`язання, сторони не узгодили між собою, що зміна відбувається автоматично і не потребує укладення між сторонами будь-якої додаткової угоди/договору про внесення змін до цього договору, тому АТ «Укрексімбанк» зобов`язаний був повідомляти поручителя ОСОБА_1 як поручителя про зміну основного зобов`язання та отримувати його згоду на збільшення відповідальності за цими зобов`язаннями, оскільки зміни та доповнення до кредитної угоди та укладених в її рамках кредитних договорів призвели до збільшення основного зобов`язання, що в свою чергу вплинуло на обсяг зобов`язань поручителя ОСОБА_1 - призвело до збільшення відповідальності поручителя без його згоди, що згідно з частиною 1 статті 559 ЦК України є підставою для припинення поруки.
       Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.
       Позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували повідомлення поручителя ОСОБА_1  та отримання від нього згоди на збільшення обсягу його відповідальності внаслідок зміни основного зобов`язання, яке полягає у збільшенні переліку кредитних договорів, які укладені в межах генеральної кредитної угоди, збільшенні загального ліміту заборгованості та ліміту кредитної лінії, здійсненні коригування графіків погашення кредиту в сторону збільшення щомісячних платежів у пізніші періоди, встановленні процентної ставки на користування кредитними коштами, встановленні підвищеного розміру комісії за управління кредитом.
       Колегія суддів вважає безпідставним покликання позивача на те, що ОСОБА_1 як членом наглядової ПАТ «Ковельмолоко» приймалося рішення щодо неодноразового надання згоди одним з позичальників ПАТ «Ковельмолоко» на зміну умов кредитування, зокрема основного зобов`язання (протоколи № 29/08-1 від 29 серпня 2014 року, № 31/07-1 від 31 липня 2014 року, №29/12-1 від 29 грудня 2014 року Наглядової ради ПАТ «Ковельмолоко») , які на думку позивача свідчать про те, що ОСОБА_1 надав свою згоду на зміну умов кредитних договорів та Генеральної кредитної угоди, так як протоколи засідань Наглядової ради ПАТ «Ковельмолоко» 29/08-1 від 29 серпня 2014 року, № 31/07-1 від 31 липня 2014 року, №29/12-1 від 29 грудня 2014 року, у яких брав участь як член Наглядової ради ОСОБА_1 , не свідчать про те, що ОСОБА_1 надавав згоду саме як поручитель відповідати за збільшеним зобов`язанням. Зазначені протоколи не охоплюють всіх змін та доповнень, які були внесені до генеральної кредитної угоди від 20 березня 2013 року № 151213N2, кредитних договорів № 151213К8 від 20 березня 2013 року, № 151407К37 від 21 серпня 2007 року та № 151208К34 від 25 червня 2008 року, якими було збільшено відповідальність поручителя ОСОБА_1 .
       У пункті 10 протоколу № 29/12-1 від 29 грудня 2014 року Наглядової ради ПАТ «Ковельмолоко» передбачено необхідність внесення відповідних змін в договори застави та поруки, що укладені в рамках генеральної угоди.
       Матеріали справи не містять доказів того, що такі зміни були внесені у договір поруки № 151213Р13 від 25 березня 2013 року.
       З протоколу вбачається, що Наглядова рада ПАТ «Ковельмолоко» вирішувала питання про внесення змін до умов кредитного договору №151213К8, укладеного між ПрАТ «Галичина» та АТ «Укрексімбанк».
       Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що Наглядова рада ПАТ «Ковельмолоко» наділена повноваженнями щодо здійснення іншою юридичною особою ПрАТ «Галичина» господарської діяльності та укладання нею відповідних кредитних договорів.
       Отже, протоколи засідань наглядової ради ПАТ «Ковельмолоко» не підтверджують повідомлення поручителя  ОСОБА_1  та отримання від нього згоди на збільшення обсягу його відповідальності внаслідок зміни основного зобов`язання, яке полягає у збільшенні кількості кредитних договорів, які укладені в межах генеральної кредитної угоди, збільшенні загального ліміту заборгованості та ліміту кредитної лінії, здійсненні коригування графіків погашення кредиту із збільшенням щомісячних платежів у пізніші періоди, встановленні процентної ставки за користування кредитними коштами, встановленні підвищеного розміру комісії за управління кредитом; що призвело до збільшення відповідальності цього поручителя за зобов`язаннями позичальників. Порука ОСОБА_1 є припиненою через зміну зобов`язання без його згоди, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя (частина перша статті 559 ЦК України.
       Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що внесення до генеральної кредитної угоди та кредитних договорів змін, які збільшують відповідальність поручителя ОСОБА_1 , відбувалось в тому числі і в 2013 році, в той час як засідання наглядової ради відбувались в 2014 році.
       Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.
       Аналіз наведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку, що у законі передбачено три способи визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк виконання основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги).
       Строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.
       Відповідно до постанов Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 2-1169/11, від 19 червня 2019 року у справі № 523/8249/14-ц, від 3 липня 2019 року у справі № 1519/2-3165/11, від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц, постанови Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15, зі спливом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не вправі.
       Виходячи з обставин справи та наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що порука ОСОБА_1 є припиненою саме на підставі частини 1 статті 559 ЦК України внаслідок зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшено обсяг його відповідальності.
       Колегія суддів також бере до уваги, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 05.07.2024р. у справі № 465/5603/15-ц, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 04.03.2025р. у справі № 465/5603/15-ц, відмовлено АТ «Укрексімбанк» в позові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за цими ж кредитними договорами і договором поруки, але за інший період. Даними судовими рішеннями встановлено обставину припинення укладеного між сторонами договору поруки № 151213Р13 від 25.03.2013р. згідно ч.1 ст. 559 ЦК України - зміни зобов`язання без згоди поручителя внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності.
       Враховуючи, що на час звернення Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» з позовом до ОСОБА_1 , як поручителя, про стягнення заборгованості за кредитними договорами порука була припиненою, у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог: Приватне акціонерне товариство «Галичина», Публічне акціонерне товариство «Ковельмолоко», ОСОБА_2 , Кабінет Міністрів України, Генеральна прокуратура України про стягнення заборгованості в сумі 4290481,12 доларів США і 1227431,91 грн. за кредитним договором № 151213К8 від 20 березня 2013 року, укладеним з ПАТ «Галичина», № 151407К37 від 21 серпня 2013 року, укладеним з ПАТ «Ковельмолоко», та договорами поруки слід відмовити.
       Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
          п о с т а н о в и в:
       Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Галичина»та  ОСОБА_1 задоволити.
       Рішення Франківського районного суду м.Львова від 03 липня 2018 року скасувати.
       Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог: Приватне акціонерне товариство «Галичина», Публічне акціонерне товариство «Ковельмолоко», ОСОБА_2 , Кабінет Міністрів України, Генеральна прокуратура України про стягнення заборгованості відмовити.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 23 травня 2025 року.

Головуючий:                 Н.П. Крайник 

Судді:                        Я.А. Левик

                                М.М. Шандра