КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                             Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/8940/2025                                        

                                                          П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
          м. Київ                                                                                 Справа № 752/7850/24
 
05 червня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів  Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Ратнікової В.М.
суддів                       - Кирилюк Г.М.    
                                  - Левенця Б.Б.
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павліка Олександра Миколайовича на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року про зупинення провадження у справі,  постановлену під головуванням судді  Машкевич К.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,-
                                              
в с т а н о в и в:
 
У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа :Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів та визначення місця проживання неповнолітньої дитини.
Просила суд стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 2 000 грн. та встановити місце проживання ОСОБА_3 з матір'ю ОСОБА_1 .
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 19 березня 2024 року роз`єднано вимоги    ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів та визначення місця проживання неповнолітньої дитини у самостійні провадження.
Позовні вимоги    ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - виділине в самостійне провадження та передано для реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду.
У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова із позовом до ОСОБА_1 , третя особаДепартамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини.
Просив суд визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_2 .
Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 серпня 2023 року ( з урахування ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 02 листопада 2023 року) матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини - направлено за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року клопотання задоволено.
Об'єднано справи №752/7850/24 та № 638/10536/23 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини в одне провадження.
Присвоєно справі №752/7850/24.  
У січні 2025 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Стець Максим Леонідович  через підсистему «Електронний суд» подав до суду першої інстанції клопотання про зупинення провадження у справі.
В обгрунтування клопотання зазначав, що відповідно до Наказу № 490 від 24.12.2024 року командира військової частини НОМЕР_1 наказано «рядового  ОСОБА_2 призвати на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року N?65/2022 та вважати таким, що прибув в район виконання завдання для безпосередньої участі у бойових діях у забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Сумській області ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »... З 24 грудня 2024 року вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов?язків». 
Вказує  на те, що згідно  з пунктом 2, частини першої статті 251 ШПК України суд зобов?язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення ангитерористичної операції.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 лютого  2025 року задоволено клопотання представника відповідача адвоката Стець Максима Леонідовича про зупинення провадження у справі.
Зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та за позовом   ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.
 Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 10 березня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Павлік Олександр Миколайович подав апеляційну скаргу в якій просить суд скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року.
         Зазначає, що вказана ухвалу суду є проявом надмірного формалізму, винесена без належного з'ясування обставин справи, судом неправильно трактується законодавство, що призвело до порушення прав позивачки.
          Вказує на те, що жодних доказів, які б підтверджували обґрунтованість клопотання позивачем не надано. Посилання на неможливість розгляду справи без участі відповідача суперечить інституту цивільного судочинства та призведе до тривалості строків судового провадження, оскільки при розгляді справи судом дотримуються права всіх учасників щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.   
           Просить суд звернути увагу на той факт, що особисто ОСОБА_2 жодного разу не приймав участі у судових засіданнях по справах, що слухає суддя Машкевич К.В, в яких дана особа є стороною, зокрема, дана справа та справа про стягнення аліментів № 752/17187/23.  
            Тобто, з 04.09.2024 року по сьогоднішній день відповідач ОСОБА_2 жодного разу не приймав особистої участі у даній справі № 752/7850/24 та у справі № 752/17187/23, а його інтереси по зазначених справах, та інших справах, де стороною є позивачка - ОСОБА_1 , представляє адвокат Стець М.Л. і виключно у режимі відеоконференції.
           Окрім цього, особисто відповідач щосуботи приїздить до Києва на побачення з дитиною на виконання ухвали Голосіївського районного суду м.Києва від 10.04.2024року у справі № 638/10536/23, і з 24.12.2024 року (дати призову на військову службу) відповідач продовжує проїжджати до Києва на побачення. 
           Вважає, що клопотання про зупинення провадження є маніпуляцією. 
  Зазначає, що суд першої інстанції лише послався на процесуальну норму і сам факт проходження відповідачем служби в ЗСУ, проте, суд не дослідив, не обґрунтував та не надав правової оцінки обставинам, що можуть бути беззаперечною підставою для прийняття такого вкрай важливого процесуального рішення, як зупинення провадження у справі . 
Суд першої інстанції не надав правової оцінки необхідності особистої участі відповідача у розгляді справи та наявності постійного представника/адвоката, що веде всі судові справи відповідача по дійсному договору про надання правової  допомоги.
Вважає, що факт проходження батьком служби в ЗСУ не є підставою для зупинення провадження у справі про визначення місця проживання дитини, оскільки суд розглядає насамперед інтереси дитини, а не батьків.
Вважає, що зупинення провадження у сімейному спорі беззаперечно призведе до порушення прав дитини на визначення його місця проживання з одним із батьків, з ким бажає проживати дитина.  Зупинення провадження у справі створює невизначеність місця проживання дитини на значний термін, що є беззаперечним порушенням прав дитини. 
Зазначає що, зупинивши провадження у цій справі, суд надав перевагу інтересам батька і фактично позбавив позивачку доступу до правосуддя.
        Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги,  вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи  клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Стець Максима Леонідовича про зупинення провадження у  справі, суд першої інстанції посилався на те, що встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період відповідно до Указу Президента України « Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №65/2022 та вважати таким, що прибув в район виконання завдання для безпосередньої участі у бойових діях у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, в Сумській області ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Призначено на посаду солдата резерву 52 запасної роти військової частини НОМЕР_2 та з 24 грудня 2024 року вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24 грудня 2024 року.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 2 ч.1 ст. 251 цього Кодексу, до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
З огляду на вищевикладене, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, забезпечення принципу правової визначеності, суд вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі до припинення перебування ОСОБА_2 у складі ЗСУ під час дії воєнного стану.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.
Відповідно до п.2 частини першої ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Згідно з п.2 частини першої ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.2 частини першої ст.251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта ст.263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду України від 7 жовтня 2015 року в справі                                   №6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».
У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі                                   №6-1957цс16 висловлено позицію, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».
В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі №461/5209/19 вказано, що: «22 серпня 2022 року позивач звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі №461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини від 08 серпня 2022 року №2/762 та №2/761. Пунктом 2 частини першої ст.251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява про зупинення провадження у справі №461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».
Аналогічні правові висновки викладені й у постанові Верховного Суду від  09 листопада 2022 року в справі №753/19628/17.
Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших, утворених відповідно до закону, військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Аналогічні за змістом висновки викладені у судових рішеннях Верховного суду в справах від 14 грудня 2022 року №757/52540/16-ц та від 17 січня 2023 року №501/1699/17.
Отже, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п.2 частини першої ст.251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази не лише перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема, приймають участь у виконанні бойових завдань.
Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан о 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.
Із матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з наказу командира військової частини рядового    ОСОБА_2 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року N? 65/2022 та вважати таким, що прибув в район виконання завдання для безпосередньої участі у бойових діях у забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, в Сумській області ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
 Призначено на посаду солдата резерву 52 запасної роти військової частини  НОМЕР_2 та з 24 грудня 2024 року вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов?язків.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 9 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 і від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20 виснував, що для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України необхідно надати докази перебування заявника у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан і виконує бойові завдання у зоні бойових дій.
  При цьому,  вказаний витяг з наказу командира військової частини від 24.12.2024 року не містить зазначень про безпосередню участь відповідача- ОСОБА_2 у виконанні бойових завдань.
 Окрім цього, матеріали справи  не містять інших доказів чи  відомостей про те, що ОСОБА_2 виконує бойові завдання у зоні бойових дій, а не перебуває у зоні постійної дислокації військової частини.
Колегія суддів вважає що, вирішуючи клопотання про зупинення провадження у даній справі,  суд першої інстанції  повинен був  з`ясувати, чи дійсно ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України безпосередньо у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та чи виконує вказана частина бойові завдання у зоні бойових дій, а також чи призвів його призов на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період до об`єктивної неможливості  приймати участь у судовому провадженні, з огляду на представництво його інтересів у суді адвокатом-Стець Максимом Леонідовичем.
З огляду на вище викладене, колегія суддів приходить до висновку про передчасність висновку суду першої інстанції про наявність,   визначених  п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, підстав для зупинення провадження у даній справі.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павліка Олександра Миколайовича та наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали.  
Відповідно до пункту 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Розподіл судових витрат понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павліка Олександра Миколайовича на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, враховуючи висновки Київського апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павліка Олександра Миколайовича.
Керуючись ст.ст.  367, 368, 374, 379, 381 - 384  ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргупредставника позивача ОСОБА_1 адвоката Павліка Олександра Миколайовича задовольнити.
Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року скасувати.
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитининаправити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку  не підлягає.

Головуючий:                                              Судді: