Номер провадження: 22-ц/813/2152/25 
Справа № 492/644/23
Головуючий у першій інстанції Гусєва Н.Д.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                             Назарової М.В.,
суддів:                                         Кострицького В.В., Коновалової В.А.,
за участю секретаря                 Соболєвої Р.М.,
учасники справи: позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповідачі - ОСОБА_3 , приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, Державне підприємство «СЕТАМ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», Арцизька міська рада, Арцизька державна нотаріальна контора Одеської області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі свого представника Кочурова Андрія Олександровича
на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 19 липня 2024 року, ухвалене Арцизьким районним судом Одеської області у складі: судді Гусєвої Н.Д. в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича, Державного підприємства «СЕТАМ», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», Арцизької міської ради, Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області про визнання недійсними проведених електронних торгів, скасування державної реєстрації права власності та переходу (змін) права оренди, витребування земельної ділянки,             
               
                                        в с т а н о в и в:

26 червня 2023 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі свого представника Кочурова А.О. звернулися до суду із вказаним позовом, який мотивували тим, що ОСОБА_1 був власником нежитлової будівлі, загальною площею 56,8 кв.м, що складається з нежитлової будівлі літ. А, нежитлова будівля літ. Б, та розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
13 червня 2006 року між ОСОБА_1 та Арцизькою міською радою було укладено договір оренди землі № 3 про оренду земельної ділянки для комерційного використання строком на 10 років. 
21 січня 2008 року позивач ОСОБА_1 уклав з Арцизькою міською радою додаток до договору оренди землі № 3 від 13.06.2006, яким визначено строк оренди земельної ділянки 49 років, з правом переважного поновлення на новий строк.
20 липня 2021 року позивач зареєстрував право суборенди ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,006 га, кадастровий номер 5120410100:03:003:0067, за  адресою: АДРЕСА_1 .
30 жовтня 2006 року позивач ОСОБА_1 уклав з Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний Банк договір іпотеки № 4099, предметом якого є нерухоме майно - нежитлова будівля, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
У 2019 році іпотекодержателя змінено на ТОВ «Вердикт Капітал».
Позивач зазначає, що виконуючи рішення Арцизького районного суду Одеської області від 27 червня 2014 року, яким позивача ОСОБА_1 зобов`язано перенести нежитлову будівлю на відстань не менше 6 метрів від нежитлової будівлі, яка належить ОСОБА_4 , державний виконавець за допомогою спеціальної будівельної техніки без участі ОСОБА_1 переніс нежитлову будівлю, належну позивачу, внаслідок чого державним виконавцем здійснено фактичне знищення нежитлової будівлі, яка була нерухомим майном.
В процесі виконання рішення суду за зобов`язаннями позивача ОСОБА_1 за договором іпотеки 02 грудня 2020 року на сайті https://setam.net.ua/auction/450785 відбулися торги щодо об`єкту нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі, однак приватний виконавець Щербаков Ю.С. в описі об`єкта нерухомого майна, що передавав на реалізацію, зазначив, що будівля представляє собою одноповерхову металеву конструкцію, два спарених 40-футових морських контейнера, з частковою наявністю фундаменту, матеріали стін - метал, але фактично об`єкт, що було передано на реалізацію, являв собою два окремі металеві контейнери 20 т та 40 т. Поточну технічну інвентаризацію об`єкта нерухомого майна приватним виконавцем не здійснено, підтверджень того, що об`єкт торгів є об`єктом нерухомого майна, приватним виконавцем безпосередньо перед його продажем не отримано.
Позивач ОСОБА_1 вважає, що відповідачем ОСОБА_3 придбано металеву архітектурну конструкцію, а не об`єкт нерухомого майна, тому відповідач не є добросовісним набувачем нерухомого майна, він не пересвідчився під час огляду майна в тому, що виставлений на електронні торги об`єкт справді є об`єктом нерухомого майна.
Крім того, у виданому свідоцтві від 23 лютого 2023 року не зазначено жодних відомостей про перехід ОСОБА_3 права оренди земельною ділянкою, яка перебуває в оренді позивача ОСОБА_1 та суборенді у ОСОБА_2 , однак у відомостях про орендаря у Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право оренди позивача на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт, що придбано відповідачем, змінено на ОСОБА_3 , чим позбавлено позивача ОСОБА_1 права оренди на земельну ділянку, а позивачку ОСОБА_2 позбавлено права суборенди земельної ділянки, оскільки ОСОБА_2 не може користуватися земельною ділянкою, на якій розташовані металеві конструкції, які належать відповідачу ОСОБА_3 , тому позивачі змушені звернутися до суду за захистом своїх прав.
Тому із посиланням як на правове обґрунтування своїх вимог на ст. 181, 321,364, 349, 391 ЦК України, ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі», ч. 1 ст. Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позивачі просили визнати недійсними проведені 02 грудня 2020 року електронні торги щодо продажу предмета іпотеки: нежитлова будівля, загальною площею 56,8 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що оформлені протоколом № 514486 від 02 грудня 2020 року та актом АСВП № НОМЕР_2 приватного виконавця про проведені електронні торги, затвердженим 14 грудня 2020 року Щербаковим Ю.С., приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області; скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за власником ОСОБА_3 , скасувати державну реєстрацію переходу (зміни) права оренди на земельну ділянку, витребувати у ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,006 га, кадастровий номер 5120410100:03:003:0067.
Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 06 вересня 2023 року заяву представника позивачів адвоката Кочурова Андрія Олександровича про забезпечення позову - задоволено.
Заборонено ОСОБА_3 здійснювати відчуження в будь-який спосіб нерухомого майна: Тип об`єкта: нежитлова будівля; Об`єкт житлової нерухомості: Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м.): 56,8; Адреса: АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті.
Від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачами не зазначено підстав для визнання недійсними проведених 02 грудня 2020 року електронних торгів з продажу предмета іпотеки - нежитлової будівлі. Результати публічних електронних торгів з продажу нежитлової будівлі - лот № 450427, що проведені 02 грудня 2020 року іпотекодержателем, іпотекодавцем, боржником та будь-яким учасником публічних торгів у встановлений законом строк не оскаржувались, а також рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. щодо реалізації в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 нерухомого майна, набувачем якого став ОСОБА_3 , у встановлений законом строк позивачами та іншими особами не оскаржувались. Твердження представника позивачів про начебто знищення об`єкта нерухомого майна не відповідає дійсності. Станом на 14 грудня 2020 року ОСОБА_1 внаслідок реалізації нерухомого майна з публічних електронних торгів право на нежитлову будівлю втратив. Арцизькою міською радою визнано перехід права оренди земельної ділянки за кадастровим номером № 5120410100:03:003:0067 до ОСОБА_3 , внесено зміни до договору оренди землі № 3 від 13 червня 2006 року, а саме: сторону Орендаря змінено на ОСОБА_3 . Дії з укладання фіктивного договору суборенди між позивачами та дії з реєстрації суборенди ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав відбулись після того, як у відповідача виникли права власності на нерухоме майно - предмет іпотеки. Внаслідок протиправних дій позивачів та недотримання державним реєстратором майнових прав відділу «Центр надання адміністративних послуг» Арцизької міської ради ОСОБА_5 вимог закону було безпідставно зареєстроване право суборенди земельної ділянки з кадастровим номером № 5120410100:03:003:0067. ОСОБА_3 вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, наведені в обґрунтування позову обставини та доводи не відповідають дійсним обставинам справи, внаслідок чого підстави для задоволення позовних вимог відсутні, а також просив суд до вказаного спору застосувати позовну давність, оскільки електронні торги були проведені 02 грудня 2020 року, а ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаним позовом 26 червня 2023 року, тобто з пропущеним спеціальним строком позовної давності для звернення до суду.
Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Арцизької міської ради, надійшли поснення, відповідно до яких представник третьої особи зазначив, що Арцизька міська рада не проводила електронних торгів, які відбулися 02 грудня 2020 року, не була їх учасником, а тому не може робити висновки щодо їх законності. У зв`язку з набуттям відповідачем ОСОБА_3 права власності на об`єкт нерухомого майна, додатковою угодою було внесено зміни до договору оренди землі від 13 червня 2006 року, змінено сторону орендаря та ОСОБА_3 та внесено зміни до реквізитів орендаря, ОСОБА_1 було повідомлено про те, що державним нотаріусом проведено державну реєстрацію переходу до ОСОБА_3 права оренди земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомого майна.
Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» надійшли пояснення, відповідно до яких представник третьої особи просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачі не довели обставин, які б доводили недійсність оспорюваних ними електронних торгів як різновиду договору купівлі-продажу. Оспорюваний договір купівлі-продажу (електронних торгів) укладений в належній формі, дієздатними та правоздатними сторонами, на підставі їх вільного волевиявлення та спрямований на реальне настання юридичних наслідків. Позивачі не вказують, які конкретно їхні права порушено, яким саме чином їх порушено та у який спосіб ці порушені права підлягають захисту судом внаслідок реалізації на прилюдних торгах предмету іпотеки. Посилання позивачів на те, що порушено їхнє право оренди земельної ділянки, на якій знаходиться предмет іпотеки, не заслуговують на увагу, оскільки прилюдні торги стосувались саме предмету іпотеки - нежитлового приміщення, а не земельної ділянки, на якій воно розташоване. Позивачами не надано суду жодних доказів на підтвердження знищення предмету іпотеки. Станом на дату проведення прилюдних електронних торгів, іпотека нежитлової будівлі була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, жодних записів про припинення цієї іпотеки внаслідок знищення не вносилось. Внаслідок проведення виконавчих дій нежитлову будівлю - предмет іпотеки було перенесено - лише змінено її місце знаходження на 6 метрів, жодного демонтажу, що передбачало б собою повне знищення нежитлової будівлі, не відбувалось, тому підстав вважати, що внаслідок вчинення виконавчих дій предмет іпотеки було знищено немає. В наявний час в Державному реєстрі прав зареєстровано речове право на об`єкт нерухомого майна - нежитлова будівля, загальною площею 56,80 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер цього об`єкта нерухомого майна не скасовано, а право власності на вказане нерухоме майно не припинено внаслідок знищення. Також, позивачі не подали до суду будь-яких доказів звернення до відповідних державних органів із заявою про внесення змін до Державного реєстру прав у зв`язку із знищенням такого об`єкта нерухомого майна.
Від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. надійшли пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що посилання позивачів на те, що продане на електронних торгах майно не існувало в натурі та не мало статусу нерухомого майна, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки сам факт побудови нежитлової будівлі із морських контейнерів не змінює її статусу нерухомого майна, що перебувало в іпотеці. 07 жовтня 2020 року під час проведення опису майна, а саме нежитлової будівлі, зазначене майно було оглянуто виконавцем. Постанова про опис та арешт майна від 07 жовтня 2020 року позивачем ОСОБА_1 не оскаржувалась та не була скасована у судовому порядку. Крім того, позивачами не зазначено, у чому саме полягає порушення їх прав, які б могли стати підставою для визнання недійсними електронних торгів, сам покупець майна ОСОБА_3 торги не оскаржує, жодних претензій та вимог до приватного виконавця не заявляє. Просив відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 18 грудня 2023 року у задоволенні клопотання представника позивачів адвоката Кочурова Андрія Олександровича про призначення судової будівельно-технічної експертизи відмовлено.
Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 19 липня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.
Вжиті ухвалою Арцизького районного суду від 06 вересня 2023 року заходи забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_3 здійснювати відчуження в будь-який спосіб нерухомого майна: Тип об`єкта: нежитлова будівля; Об`єкт житлової нерухомості: ні; Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 56,8; Адреса: АДРЕСА_1 - скасовано. 
В апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі свого представника Кочурова А.О. вважають оскаржуване рішення необґрунтованим, постановленним зпорушеням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, без повного і всебічного зясування обставин справи, просять скасувати рішення Арцизького районного суду Одеської області від 19 липня 2024 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивачів, та просять стягнути з відповідачів судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 3697,22 грн та витрати на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції 15000 грн.
Доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, зазначив, що позивачами не доведено порушення прав і законних інтересів позивачів при проведенні електронних торгів, оскільки ними не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що зазначені ними порушення могли вплинути на результат торгів. Однак такий висновок є хибним, оскільки суд не звернув уваги на висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи № 317 від 09 червня 2020 року, яким підтверджується факт демонтажу нежитлової будівлі та завданих їй пошкоджень, які призвели до знецінення цього об`єкту нерухомого майна, та зміни статусу - отримання ознак рухомого майна.
Крім того, суд проігнорував в частині фактичних обставин справи, встановлених
судом, оскаржуваного рішення відтворені в судовому засіданні відеофайли, які чітко містять беззаперечні докази демонтажу об`єкта нерухомого майна, в результаті якого об`єкт нерухомості перестав існувати як такий.
Зазначають, що судом не в повному обсязі досліджено обставини формування приватним виконавцем підготовчих дій для проведення електронного аукціону, що вплинуло на кінцевий результат таких торгів. Оцінку спірності цих дій приватного виконавця суд не надав. Явку приватного виконавця Щербакова Ю.С. обов`язковою не визнав та не перевірив дотримання ним та неухильне виконання положень Порядку реалізації майна на електронних торгах визначений Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5.
Суд під час вивчення доказів та відповідності поданим документам не надав оцінки
тому, що первісно нежитлова будівля складалася з одного 40-футового металевого контейнера та одного 20 футового металевого контейнера та підсобного приміщення
у вигляді приєднаної металевої конструкції.
Суд першої інстанції не взяв до уваги заперечення позивачів проти порушення строків позовної давності, хоча і відмовив у задоволенні позову через необґрунтованість вимог, а не через порушення позивачем строку позовної давності.
Від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу позивачів, в якому зазначив, що суд вірно встановив підстави позову, дослідив обставини справи, визначив предмет позову та належним чином дослідив усі обставини, які мають значення у справі, та докази, що їх підтверджують, та дійшов вірного висновку, що відображено у рішенні суду, просить апеляційну скаргу позивачів залишити без задоволення, а судове рішення - без змін, а також у задоволенні вимог про стягнення судових витрат з відповідача відмовити у зв`язку з необґрунтованістю цієї вимоги та відсутності підстав для її задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
В судовому засіданні представник позивачів Кочуров А.О. підтримав доводи апеляційної скарги.
Відповідач ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги не визнав, згодом, належно повідомлений, не зявився.
Представник 3-ї особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» Пронін В.М., а згодом - Земляков О.А. апеляційну скаргу не визнала.
Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, зокрема приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С., Державне підприємство «СЕТАМ», Арцизька міська рада, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи і в установленому законом порядку, повістку отримали 28.02.2025 19:31:31 в особистому кабінеті підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд, що підтверджується довідками (а.с. 7,8 зв., 9, 9 зв, т. 5), Арцизька державна нотаріальна контора Одеської області, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 10, т. 5).
Вказане відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , позивачу у справі (т. 1 а. с. 17-18) на праві приватної власності належала нежитлова будівля, загальною площею 56,80 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12 жовтня 2006 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12130713 від 12 жовтня 2006 року (т. 1 а.с. 20, т. 2 а.с. 40, 52).
Між Арцизькою міською радою та ОСОБА_1 13 червня 2006 року було укладено договір оренди землі № 3, згідно якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для комерційного призначення, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 21-22, т. 2 а.с. 51). В подальшому були внесені зміни до договору оренди землі № 3 від 13 червня 2006 року, які стосувались змін у нормативно грошовій оцінці земельної ділянки, що підтверджується відповідними додатковими угодами (т. 1 а.с. 23, 24, 25, 26, 27). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 265393776 від 12 липня 2021 року позивач ОСОБА_1 зареєстрував право оренди земельної ділянки площею 0,006 га, кадастровий номер 5120410100:03:003:0067 (т. 1 а.с. 28).
13 червня 2021 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , позивачкою у справі (т. 1 а.с. 19) було укладено договір суборенди землі, відповідно до якого орендар передав, а суборендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,006 га, кадастровий номер 5120410100:03:003:0067 (т. 1 а.с. 29-30). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 267282046 від 23 липня 2021 року, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 332581459 від 17 травня 2023 року позивачка ОСОБА_2 зареєструвала інше речове право - право суборенди вищезазначеної земельної ділянки (т. 1 а.с. 30 зворот, 33-35).
30 жовтня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний Банку, з одного боку, та ОСОБА_1 як майновим поручителем за ОСОБА_6 , - з іншого, було укладено іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно - нежитлова будівля, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що розташована на земельній ділянці площею 0,0060 га (т. 1 а.с. 31-32, т. 2 а.с. 26-31).
У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 та ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором Арцизьким районним судом Одеської області рішенням від 17 травня 2010 року у справі № 2-624/10 задоволено позовні вимоги ВАТ «ВіЕйБі Банк» і стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 1 087 326, 58 грн. (т. 1 а.с. 202-203).
Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 02 липня 2020 року замінено вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (т. 3 а.с. 190-196, 197, 198-201) у справі № 2-624/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 239/06ф (т. 1 а.с. 204-205, т. 2 а.с. 9-10).
29 вересня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 2-624/10, виданого Арцизьким районним судом Одеської області 31 травня 2020 року, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», у сумі 1 087 326, 58 грн та судових витрат у розмірі 1820,00 грн. (т. 2 а.с. 12).
29 вересня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. винесені постанови про арешт майна боржника та звернення стягнення на майно боржника, в тому числі і на нежитлову будівлю, площею 56,80 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 15-16).
07 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. було складено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме, нежитлової будівлі, площею 56,80 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 21-22).
28 жовтня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаком Ю.С. звернувся до ДП «СЕТАМ» із заявою на реалізацію, з якої вбачається, що передається на реалізацію нежитлова нерухомість - нежитлова будівля, що складається за літ «А» - кіоска площею 26,8 кв.м; за літ. «Б2 - кіоска площею 13,8 кв.м, підсобне приміщення - 16,2 кв.м (всього за літ. «Б» - 30,00 кв.м, будівля представляє собою одноповерхову металеву архітектурну конструкцію (два спарених 40-футових морських контейнера). Фундамент - кам`яний бут за літ. «А», немає фундаменту за літ. «б». Матеріал зовнішніх стін - метал (т. 2 а.с. 150-151).
За заявою стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» приватним виконавцем було призначено суб`єкта оціночної діяльності, який надав звіт про оціночну вартість майна, а саме, нежитлової будівлі, загальною площею 56,8 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість якого визначена у розмірі 87441,00 грн. (т. 2 а.с. 66-67, 82-149).
02 грудня 2020 року на сайті https://setam.net.ua/auction/450785 відбулися торги, реєстраційний номер лота 450427 щодо іпотеки - нежитлової будівлі, загальною площею 56,8 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 87441,00 грн, переможець торгів - ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 44), про що ДП «СЕТАМ» повідомило приватного виконавця (т. 2 а.с. 157).
Згідно з протоколом № 514486 проведення електронних торгів від 02 грудня 2020 року по лоту № 450427 торги з реалізації вищезазначеної нежитлової будівлі відбулися, переможець торгів учасник № 2 - ОСОБА_3 з ціновою пропозицією 87441,00 грн (т. 1 а.с. 45).
14 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. складено акт про проведенні електронні торги (т. 1 а.с. 48).
23 лютого 2023 року Арцизькою державною нотаріальною конторою Одеської області ОСОБА_3. видано свідоцтво, яке посвідчує, що останньому на праві приватної власності належить нежитлова будівля, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 47).
Як на підставу для визнання недійсними проведених електронних торгів представник позивачів посилається на те, що торги відбулися щодо об`єкту нерухомого майна, однак приватний виконавець Щербаков Ю.С. в описі об`єкта нерухомого майна, що передавав на реалізацію, зазначив, що будівля представляє собою одноповерхову металеву конструкцію, два спарених 40-футових морських контейнера, з частковою наявністю фундаменту, матеріали стін - метал, але фактично об`єкт, що було передано на реалізацію, являв собою два окремі металеві контейнери 20 т та 40 т.
Згідно з рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 27 червня 2014 року зобов`язано ОСОБА_1 нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 перенести на відстань не менше 6 метрів від нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 36-37).
Як вбачається з акту державного виконавця від 27 листопада 2014 року, у відкритому виконавчому провадженні № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 492/2282/13-ц, виданого Арцизьким районним судом Одеської області 20 жовтня 2014 року, на момент складання акту нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 перенести на відстань не менше 6 метрів від нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 38, 39). 
28 листопада 2014 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області Данкогловим П.П. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення (т. 1 а.с. 40).
Згідно з технічним паспортом будівлі громадського призначення, нежитлова будівля має фундамент - бут, стіни конструкції металева конструкція, підлога дерев`яна, тип покрівлі - металева (т. 2 а.с. 190-194). Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 12133346 від 12 жовтня 2006 року матеріали стін нежитлової будівлі, розташована за адресою: АДРЕСА_1 - метал (т. 2 а.с. 39).
Відповідно до висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи № 317 від 09 червня 2020 року, виконаного в рамках кримінального провадження № 12014160220000765, об`єкт дослідження - дві тимчасові будівлі за адресою: АДРЕСА_1 є об`єктами рухомого майна без ознак капітальності, що за своїми конструктивними характеристиками та конструктивним вирішенням можуть бути переміщені без заподіяння шкоди, однак на тимчасові споруди - контейнери з навісами видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 12 жовтня 2006 року (т. 3 а.с. 134-149).
Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача порушено не було, оскільки підстави для визнання недійсними електронних торгів відсутні, проведення торгів було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства.
Позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації переходу (зміни) права оренди на земельну ділянку, витребування земельної ділянки є похідними від вимоги про визнання недійсними проведених електронних торгів, тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позову в цій частині також слід відмовити, оскільки відмовлено у задоволенні вимоги про визнання недійсними проведених електронних торгів.
Спірні відносини виникли між сторонами з приводу визнання недійсними проведення електронних торгів 02 грудня 2020 року і, як похідних від цього вимог - скасування державної реєстрації права власності та переходу (змін) права оренди, витребування земельної ділянки у ОСОБА_3 , підставами чого позивачем зазначено обставини продажу фактично знищеного у 2014 році державним виконавцем під час примусового виконання судового рішення (ВП № НОМЕР_3) належного позивачу ОСОБА_1 об`єкта нерухомого майна через його демонтаж та перенесення з електронних торгів як предмету іпотеки у вигляді одноповерхової металевої конструкції, двух спарених 40-футових морських контейнера з частковою наявністю фундаменту, матеріали стін - метал у той час, коли фактично переданий на реалізацію об`єкт являв собою два окремі металеві контейнери 2- тон та 40 тон. Вказане має ознаки введення в оману покупців про характеристику лота, який насправді не був об`єктом нерухомого майна, а є фактично рухомим майном, металевою конструкцією або тимчасовою спорудою.
Вказане, на думку позивачів, свідчить про придбання відповідачем ОСОБА_3 металевої архітектурної конструкції, а не об`єкта нерухомого майна, який не є добросовісним набувачем, оскільки не пересвідчився у наведеному під час огляду виставленого на електронні торги майна.
Також позивачі вважають проведеними торгами порушеними свої права оренди земельної ділянки, на якій розташований вказаний об`єкт, оскільки у виданому нотаріусом свідоцтві та в акті приватного виконавця не зазначено про перехід до набувача права оренди або іншого користування спірної земельною ділянкою, водночас таке право згідно з відомостями Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав у вигляді права оренди зареєстроване за ОСОБА_3 .
Переглядаючи рішення суду про відмову у задоволенні позову за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.
Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у статті 16 ЦК України.
Відповідно до частини другої статті 16, частини першої статті 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами першою-третьої, п`ятої, шостої статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.
За положеннями статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження".
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин - проведення електронних торгів від 02 грудня 2020 року № 514486) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 6 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Частиною першою статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином.
Зазначений висновок узгоджується з положеннями статей 650, 655, частиною четвертою статті 656 ЦК України, які відносять публічні торги до договорів купівлі-продажу.
Таким чином, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, а тому така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою, шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 ЦК України).
Разом з тим, оскільки за змістом частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил їх проведення.
Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 1421/5229/12-ц (провадження № 14-194цс18), від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12 (провадження № 14-624цс18), від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19), а також в постанові від 26 жовтня 2021 року у справі № 755/12052/19, на яку послалася заявник в касаційній скарзі.
Згідно з частинами першою, другою статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.
Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна.
Згідно з пунктом 1 Порядку 2831/5, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, електронні торги - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.
Відповідно до пунктів 3, 4 розділу II Порядку № 2831/5 виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проєкт заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім -шістнадцятим пункту 2 цього розділу.
Начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який становить не більше трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна.
У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її Організатору разом із документами, передбаченими абзацами четвертим - тринадцятим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему.
Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).
Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів.
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2021 року у справі № 334/715/20 (провадження № 61-14112св21) зазначено, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Головною обставиною, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку № 2831/5 передбачено, до заявки на реалізацію арештованого майна у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, додається копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду; копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.
У разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (пункт 28 розділу VIII Інструкції № 512/5 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Крім того, відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
За загальним правилом, закріпленим у статті 387 ЦК України, власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.
Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.
Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Отже, право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача, однією з яких є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.
Разом з цим, відповідно до частини другої статті 388 ЦК України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.
З урахуванням викладеного можна дійти висновку, що можливість власника реалізувати його право витребувати майно від добросовісного набувача згідно зі статтею 388 ЦК України залежить від того, на якій підставі добросовісний набувач набув це майно у власність, а у разі набуття його за оплатним договором - також від того, як саме майно вибуло з володіння власника чи особи, якій власник це майно передав у володіння.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18) зроблено висновок про те, що частина друга статті 388 ЦК України захищає права добросовісного набувача, який придбав майно, примусово реалізоване у порядку, встановленому для примусового виконання судових рішень. Тобто, на підставі частини другої статті 388 ЦК України майно не можна витребувати від добросовісного набувача тоді, коли воно було примусово реалізоване у порядку, встановленому для примусового виконання судових рішень.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Частиною четвертою статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Судом встановлено, що 02 грудня 2020 року на сайті https://setam.net.ua/auction/450785 відбулися торги, реєстраційний номер лота 450427 щодо іпотеки - нежитлової будівлі, загальною площею 56,8 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 87441,00 грн., переможець торгів - ОСОБА_3 (т. 1 а .с. 44), про що ДП «СЕТАМ» повідомило приватного виконавця (т. 2 а. с. 157). Згідно з протоколом № 514486 проведення електронних торгів від 02 грудня 2020 року по лоту № 450427 торги з реалізації вищезазначеної нежитлової будівлі відбулися, переможець торгів учасник № 2 - ОСОБА_3 з ціновою пропозицією 87441,00 грн. (т. 1 а. с. 45). 14 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. складено акт про проведенні електронні торги (т. 1 а. с. 48). 23 лютого 2023 року Арцизькою державною нотаріальною конторою Одеської області ОСОБА_3. видано свідоцтво, яке посвідчує, що останньому на праві приватної власності належить нежитлова будівля, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 47).
Наявність допущених, на думку заявників, приватним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», на які посилаються ОСОБА_1 та ОСОБА_2, вчинені до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону) підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статтями 55, 85).
Посилання позивачів, що суд не звернув уваги на висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи № 317 від 09 червня 2020 року, яким підтверджується факт демонтажу нежитлової будівлі та завданих їй пошкоджень, які призвели до знецінення цього об`єкту нерухомого майна, та зміни статусу - отримання ознак рухомого майна, є необґрунтованими.
Саме в межах вказаних спорів має вирішуватися питання щодо фактичного знищення виставленого на продаж в порядку виконання судового рішення майна, а не у справі про визнання недійсними проведених електронних торгів, оскільки таке не є предметом доказування по теперішній справі. 
Натомість, наданий позивачами висновок експерта не містить в собі інформації щодо дотримання чи не дотримання процедури проведення торгів, передбачених вищевказаним Порядком, під час проведення оскаржуваних торгів, не містить інформації щодо предмету доказування, а отже є недопустимим доказом.
Твердження позивачів, що судом не в повному обсязі досліджено обставини формування приватним виконавцем підготовчих дій для проведення електронного аукціону, що вплинуло на кінцевий результат таких торгів, також є безпідставними, оскільки дії приватного виконавця до початку торгів є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів і не стосуються правил їх проведення, мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.
Ці висновки узгоджуються з висновками, що викладені у постановах Верховного Суду по справах № 754/12424/13-ц, № 925/529/17, № 910/10136/17, які згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховуються судом при вирішенні даного спору.
Оскільки за висновками місцевого суду, з якими також і погоджується суд апеляційної інстанції, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання електронних торгів нерухомого майна та рішення про визнання переможцем у цих електронних торгах недійсними, тобто вони є дійсними, тому спірне майно, придбане на прилюдних торгах, не може бути витребувано у добросовісного набувача ОСОБА_3 , що і є підставою для відмови в задоволенні позову у цій частині.
Як не заслуговують на увагу і твердження заявників про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення в частині позовних вимог про перехід (зміну) права оренди та витребування земельної ділянки.
Після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також право оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже, й відповідні права та обов`язки. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 920/675/17, від 26.11.2019 у справі № 917/92/19, від 18.02.2020 у справі № 907/132/19. 
Таким чином, після проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості та переходу до нового власника відповідно до статей 120 ЗК України та 377 ЦК України прав і обов`язків орендаря земельної ділянки за договором оренди землі, новий власник звертається до державного реєстратора для проведення державної реєстрації відповідного права оренди на підставі поданого ним чинного договору оренди землі. При цьому укладення з орендодавцем та подання державному реєстратору додаткової угоди до договору оренди землі про заміну сторони договору чинним законодавством України не передбачено, тому не є обов`язковим.
Підтримано тезу про те, що чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства, і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18.
Судом також вірно винувато, що позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації переходу права (зміни) права оренди на земельну ділянку, витребування земельної ділянки є похідними від вимоги про визнання недійсними проведених електронних торгів, тому у задоволенні позову в цій частиі також належить відмовити, оскільки відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсними проведених електронних торгів.
Доводи скаржників, що суд першої інстанції не взяв до уваги заперечення позивачів проти порушення строків позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки у задоволенні позовних вимог судом першої інстанції відмовлено по суті.
Так, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Подібний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц), від 05 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц, № 522/2201/15-ц та № 522/2110/15-ц, від 07 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12, від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18, від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц, від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17-ц.
На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що позивачі не довели обставин, на які вони посилалися як на підставу своїх вимог, оскільки не надали доказів на підтвердження наявності порушень процедури реалізації майна, які б могли вплинути на результати електронних торгів, тобто не довели порушення своїх прав і законних інтересів.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі свого представника Кочурова Андрія Олександровича залишити без задоволення.
Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 19 липня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Дата складення повного тексту постанови - 18 квітня 2025 року

Головуючий                                                                     М.В. Назарова

Судді:                                                                                 В.В. Кострицький 

В.А. Коновалова