справа № 372/436/24                                           головуючий у суді І інстанції Зінченко О.М.
провадження № 22-ц/824/1703/2025     суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
25 березня 2025 року                                                                                     м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого судді - Березовенко Р.В., 
суддів:                         Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,
з участю секретаря   Щавлінського С.Р. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортлюкс ЛТД» поданою представником - Кузяєвим Олегом Васильовичем на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 18 листопада 2024 року про відмову в роз`ясненні рішення суду від 04 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортлюкс ЛТД», третя особа - ОСОБА_2 про встановлення фактів, визнання договорів припиненими та стягнення коштів,-
В С Т А Н О В И В:
 
У провадженні Обухівського районного суду Київської області перебуває цивільна справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортлюкс ЛТД», третя особа - ОСОБА_2 про встановлення фактів, визнання договорів припиненими та стягнення коштів.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 04 квітня 2024 року за клопотанням представника відповідача Кузяєва О.В. залучено в якості третьої сторони без самостійних вимог по даній цивільній справі ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).
01 жовтня 2024 року представник ТОВ «Фортлюкс ЛТД» - Кузяєв О.В. подав до Обухівського районного суду Київської області заяву про роз`яснення судового рішення. Вказав, що в ухвалі про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, суд не зазначив на стороні позивача чи відповідача належить залучити таку особу. Зазначене рішення є не зовсім зрозумілим (неясним) в частині, що стосується процесуального статусу третьої особи, а також в частині очікуваної передбачуваної поведінки в межах реалізації такою особою її прав.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні заяви представника Кузяєв Олега Васильовича про роз`яснення рішення суду.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортлюкс ЛТД» - Кузяєв Олег Васильович 03 грудня 2024 року через систему Електронний суд подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 18 листопада 2024 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що зазначення в ухвалі про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійні вимог на стороні якої із сторін спору - на стороні позивача чи відповідача слід її залучити має значення для можливості реалізації процесуальних прав під час розгляду справи та для правильного вирішення самої справи.
Відсутність ясності щодо процесуального статусу одного з учасників справи перешкоджає її подальшому руху.
Таким чином суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, якими встановлюється така ознака рішення суду, як його незрозумілість.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортлюкс ЛТД» поданою представником - Кузяєвим Олегом Васильовичем на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 18 листопада 2024 року про відмову в роз`ясненні рішення суду від 04 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортлюкс ЛТД», третя особа - ОСОБА_2 про встановлення фактів, визнання договорів припиненими та стягнення коштів, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
03 лютого 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Валько Ігор Вікторович подав відзив, в якому заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 березня 2024 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.
У судове засідання представник апелянта ТОВ «Фортлюкс ЛТД» не з`явився, 19 березня 2025 року Кузяєв О.В. подав клопотання про відкладення слухання справи у зв`язку із необхідністю взяти участь у судовому засіданні у справі №760/19551/22 у якості захисника.
Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Верховним Судом неодноразово зазначалось, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору (питання) у відповідному судовому засіданні без участі особи, яка не з`явилась (статті 240 ЦПК України).
Також ЄСПЛ виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (рішення у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
У рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
ЄСПЛ неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення від 2 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України», заява № 16652/04).
Колегія суддів враховує, що розумні строки судового розгляду є невід`ємним елементом права на справедливий суд, а невиправдано тривалий розгляд справи, без достатніх на те підстав, призводить до перебування сторін у стан правової невизначеності.
ОСОБА_1  у судове засідання не з`явився, його представник подав клопотання про розгляд справи без його участі з урахуванням раніше поданого відзиву на апеляційну скаргу.
У судове засідання інші учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з наведеного, колегія суддів у межах своїх повноважень дійшла висновку про визнання неповажними причин неявки Кузяєва О.В. у судове засідання, адже вказані у клопотанні причини не підтверджені (перебування представника у інших судових процесах), а неявку такою, що не перешкоджає розгляду справи по суті, з огляду на належне повідомлення про судове засідання учасників справи, з урахуванням категорії справи, строку її розгляду, ухвалила проводити розгляд справи по суті за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви представника ТОВ «Фортлюкс ЛТД» - Кузяєва О.В. про роз`яснення судового рішення, суд першої інстанції зазначив, що ухвалою від 04 квітня 2024 року задоволено клопотання представника Кузяєва О.В. та залучено в якості третьої сторони без самостійних вимог по даній справі ОСОБА_3 , який зі слів представника проживає за адресою АДРЕСА_2 ., що є зрозумілим для сторін, а подання стороною заяви про роз`яснення рішення є на думку суду затягуванням розгляду справи.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.
Частиною 1 статті 271 ЦПК України визначено, що суд може роз`яснити судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Зі змісту зазначеної процесуальної норми вбачається, що незрозумілим є судове рішення, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Підставою для роз`яснення судового рішення є утруднення чи неможливість його виконання.
Частиною другою статті 271 ЦПК України передбачено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
Верховний Суд у постанові від 24 липня 2020 року у справі №128/2734/17 наголосив, що виходячи зі змісту положень зазначених норм, суд може роз`яснити судове рішення у разі, якщо нечітким або незрозумілим є зміст його резолютивної частини, як для осіб, щодо яких воно ухвалене, так і для осіб, які будуть здійснювати його примусове виконання.
При цьому, роз`ясненням рішення вважається викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Отже, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.
Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 431 виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. 
Ухвала Обухівського районного суду Київської області від 04 квітня 2024 року сама по собі не є виконавчим документом та не підлягає примусовому виконанню, а постановлена з процесуальних питань, за суттю вимог заявника резолютивна частина є чіткою і зрозумілою.
Додатково, колегія суддів зауважує, що у клопотанні про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору від 01 квітня 2024 року, представник ТОВ «Фортлюкс ЛТД» - Кузяєва О.В. самостійно визначив статус третьої особи і просив суд залучити ОСОБА_3 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору саме на стороні відповідача, і дане клопотання сторони було задоволено судом.
За таких обставин, суд першої інстанції правомірно відмовив у роз`ясненні судового рішення.
Інші доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, порушення судом норм процесуального та матеріального права при її постановленні, на переконання апеляційного суду, також не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи, а зводяться виключно до незгоди апелянта із оскаржуваною ухвалою.
Ухвалюючи судове рішення, крім іншого, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в  рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала не підлягає скасуванню, як така, що постановлена з додержанням вимог закону.
Відповідно до п. в), ч. 4 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови апеляційного суду зазначається про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Водночас розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 11 травня 2023 року у справі №910/4631/22.
Ураховуючи, що Київський апеляційний суд ухвалив постанову за наслідками розгляду процесуальних питань, які виникли під час розгляду справи у суді першої інстанції (щодо роз`яснення проміжного судового рішення), а не рішення по суті позовних вимог, він не є тим судом, який уповноважений здійснювати розподіл судових витрат на даному етапі.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортлюкс ЛТД» подану представником - Кузяєвим Олегом Васильовичем - залишити без задоволення.
Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 18 листопада 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 28 березня 2025 року.
 
Головуючий:                                                                                               Р.В. Березовенко
 
Судді:                                                                                                            О.Ф. Лапчевська
 
                   Г.І. Мостова