П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 400/3756/20	

Категорія:111020300          Головуючий в 1 інстанції: Фульга А.П.
          Місце ухвалення: м. Миколаїв
          Дата складання повного тексту:05.11.2020 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів             – Лук`янчук О.В.
                      – Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року у справі за позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2020 року Головне управління (далі – ГУ) ДПС у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до фізичної особи – підприємця (далі – ФОП) ОСОБА_1 про стягнення з відповідача в дохід держави податковий борг в сумі 161 520,21 грн.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що відповідач має узгоджений податковий борг, проте всупереч вимогам чинного законодавства його не сплатив.
Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року позов ГУ ДПС у Миколаївській області до ФОП ОСОБА_1 задоволено повністю.
Стягнуто у повному обсязі з ФОП- ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 161 520, 21 грн на користь Державного бюджету.
В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          суд першої інстанції не врахував, що 27 вересня 2011 року внесено до реєстру рішення ФОП про припинення підприємницької діяльності (номер запису: 25220050002008403), а 15 березня 2012 року виконавчий комітет Миколаївської міської ради проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 за її рішенням;
-          суд першої інстанції взагалі не досліджено підстави винесення податкових повідомлень-рішень та виникнення податкової заборгованості. Так, зокрема, суд в оскаржуваному рішенні зазначає суму пені в розмірі 33 986,78 грн. посилаючись при цьому на податкове повідомлення-рішення від 10 грудня 2019 року №00002703305, однак у вказаному рішенні відсутня така сума пені;
-          про наявність позовної заяви про стягнення податкового боргу та ухвали від 05 жовтня 2020 року про відкриття провадження в адміністративній справі №400/3756/20 скаржник дізнався після отримання 02 грудня 2020 року рішення Миколаївського адміністративного окружного суду від 05 листопада 2020 року, і лише під час ознайомлення з матеріалами справи відповідач дізнався про наявність податкових повідомлень-рішень від 10 грудня 2019 року та податкової вимоги від 10 лютого 2020 року №2079-50.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року клопотання ФОП ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі – задоволено. Зупинено апеляційне провадження у справі №400/3756/20 за позовом ГУ ДПС у Миколаївській області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу до набрання законної сили судовим рішенням у справі №400/6165/20.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року поновлено провадження у справі за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року у справі за позовом ГУ ДПС у Миколаївській області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
Відповідно до розрахунку податкової заборгованості за відповідачем рахується податковий борг, який виник на підставі рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 10 грудня 2019 року №00002703305 у розмірі 22 896,22 грн. Строк сплати якого настав 21 січня 2020 року.
Донараховано основного платежу за актом перевірки згідно податкового повідомлення- рішення від 10 грудня 2019 року №00002703305 згідно якого до відповідача застосовано суму податкового зобов`язання у розмірі 91 584,89 грн. Строк сплати якого настав 21 січня 2020 року.
Нараховано пені згідно податкового повідомлення-рішення від 10 грудня 2019 року №00002703305 у розмірі 33 986,78 грн, а також застосовані штрафні санкції згідно податкового повідомлення-рішення від 10 грудня 2019 року №00002693305 у розмірі 170 грн.
Донараховано військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, донараховано за актом перевірки згідно податкового повідомлення- рішення від 10 грудня 2019 року №00002713305, сума нарахованого податкового зобов`язання складає 7 632,07 грн, 
Згідно податкового повідомлення-рішення від 10 грудня 2019 року №00002713305, сума нарахованого податкового зобов`язання складає 1 908,02 грн, також нараховано пені згідно податкового повідомлення-рішення від 10 грудня 2019 року №00002713305 у розмірі 2 832,23 грн. А також застосовані штрафні санкції донараховані в поточному році за актом перевірки згідно податкового повідомлення- рішення від 10 грудня 2019 року №00002723305, у розмірі 510 грн, строк сплати якого настав 02 січня 2020 року
Загальна сума боргу складає 161 520,21грн.
Позивачем на адресу відповідача надіслано податкову вимогу від 10 лютого 2020 року №2079-50, яку було повернуто на адресу позивача.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач своїм правом не скористався, позов не заперечив, доказів погашення заборгованості станом на час розгляду справи не надав, то позовні вимоги обґрунтовані наявним у відповідача боргом у розмірі 161 520,21 грн., яке є узгодженим, але несплаченим у добровільному порядку, внаслідок чого набув статусу податкового боргу і має бути стягнутий на користь Державного бюджету України.
Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 36 ПК України встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим кодексом, законами з питань митної справи.
Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим кодексом або законами з питань митної справи.
Згідно пп.14.1.137 п.14.1 ст. 14 ПК України, орган стягнення державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Підпунктом 16.1.4. п.16.1. ст. 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Відповідно п.46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Самостійно визначене платником податків грошове зобов`язання не підлягає оскарженню (п.56.11 ст. 56 ПК України).
Згідно п.п.57.1, 57.3 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Відповідно 58.1.1 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення містить: суму та підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або суму та підставу для зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або збільшення/зменшення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, та посилання на норми цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до яких здійснено їх розрахунок.
У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст. 59 ПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 07 січня 2025 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року у справі №400/6165/20, якими визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області:
-          №00002693305 від 10 грудня 2019 року, яким нараховано суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 170 грн.; 
-          №00002703305 від 10 грудня 2019 року, яким донараховано суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 91 584,89 грн. та штрафні (фінансові) санкції в розмірі 22 896,22 грн. (всього 114481,11 грн.); 
-          №00002713305 від 10 грудня 2019 року, яким донараховано суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 7 632,07 грн. та штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1 908,02 грн. (всього 9 540,09 грн.);
-          №000027233057 від 10 грудня 2019 року, яким нараховано суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем адміністративні штрафи та санкції в розмірі 540 грн.
Колегія суддів враховує, що згідно приписів ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдиційні факти – це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.
Як вбачається з даної справи, ГУ ДПС у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до ФОП ОСОБА_1 про стягнення з відповідача в дохід держави податкового боргу в сумі 161 520,21 грн., який виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 10 грудня 2019 року №00002703305, №00002713305, №00002723305, №00002693305, які були визнанні протиправними та скасовані судовим рішенням у справі №400/6165/20, що набрало законної сили.
Колегія суддів, для забезпечення єдності судової практики та запобігання появи протилежних за змістом судових рішень, з урахуванням вимог ч.4 ст. 78 КАС України, вважає за необхідне, при вирішені даної справи, врахувати обставини встановлені судовим рішенням у справі №400/6165/20.
З огляду на викладене, колегія суддів констатує, що на час розгляду справи в апеляційному провадженні у відповідача відсутній податковий борг. Відповідно, відсутні підстави для задоволення позову податкового органу про стягнення боргу з ФОП ОСОБА_1 .
Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким відмовити ГУ ДПС у Миколаївській області у задоволенні позову.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст. 315, п.п. 3, 4 ч.1 ст. 317, 321, 322, 325, п.2 ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року скасувати.
Ухвалити у справі нове судове рішення, яким відмовити Головному управлінню ДПС у Миколаївській області у задоволенні позову до фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 14 квітня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.