ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 березня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/25737/23	

  Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
   головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
   суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року (суддя О.М. Турова) у справі № 160/25737/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпромторг» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерпромторг» звернулось до суду з адміністративним позовом до Дніпровської митниці, у якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА110150/2023/000043/2 від 06.06.2023. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, не здійснивши повну перевірку відомостей, що містяться в наданих документах, що підтверджують заявлену митну вартість та правильність розрахунку, здійсненого декларантом, не упевнившись в достовірності та точності заяв, документів та розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару, відповідно до якого загальна митна вартість задекларованих товарів була скоригована за другорядним методом визначення митної вартості - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 Митного кодексу України. При цьому, позивач зауважує, що зазначена в митній декларації митна вартість товарів у повній мірі співпадає з митною вартістю товарів, що відображена у документах, поданих відповідно до  статті 53 Митного кодексу України, які у повній мірі підтверджують розмір заявленої митної вартості товару за ціною контракту. Натомість, всі вказані у спірному рішенні зауваження митниці носять формальний характер та не свідчать про дійсну наявність розбіжностей, а надані позивачем документи, повною мірою підтверджують числові значення складових митної вартості. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року адміністративний позов задоволено. 
Судом першої інстанції зазначено, що доводи, які вказані відповідачем у рішенні про коригування митної вартості, не є підставою для витребування додаткових документів у декларанта та для коригування заявленої ним митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. А надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо 
ціни, що була сплачена за ці товари. Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товарів за ціною договору. 
Відтак, суд вважав, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Дніпровська митниця подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що у поданих позивачем документах відсутнє документальне підтвердження відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар. Зазначає, що загальний рівень транспортної складової митної вартості не обчислюється та документально не підтверджено. Таким чином, скаржник вважає, що ним правомірно витребувано додаткові документи, а суд першої інстанції помилково вказав про протиправність такого витребування. В свою чергу, оскільки позивачем розбіжності не спростовано та додаткові документи не надано, скаржник вважає, що ним правомірно винесено спірне рішення про коригування митної вартості товарів.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 10.03.2020 між ТОВ «ІНТЕРПРОМТОРГ» (Україна) та компанією «NURIA BARAKA TEKS» (Республіка Узбекистан) укладений Контракт №3, за умовами якого Продавець продає готові вироби, а Покупець купує цей товар та оплачує його на умовах FCA (Інкотермс 2010) м. Чиназ, Республіка Узбекистан; ціни, зазначені у Специфікаціях є фіксованими та не підлягають зміні (п.1.1 Контракту).
Відповідно до Специфікації №14 від 30.03.2023р. до Контракту сторони погодили купівлю-продаж товару, а саме: бавовняне в`язально-прошивне полотно в рулонах по 70+/- 1 м з поверхневою щільністю 160гр/м2+/-5гр., ширина 140+/-5см.; у зв`язці по 4 рулони, код ТНВЕД 5603949000, у кількості 49560 п/м., загальною вартістю 17346,00 дол. США. Також у Специфікації №14 від 30.03.2023р. вказано, що загальна сума Специфікації розуміється на умовах FCA (Інкотермс 2010) м. Чиназ, Республіка Узбекистан, тобто включає вартість товару, пакування, маркування, навантаження, укладення і т.п.
05.06.2023 до Дніпропетровської митниці з метою митного оформлення ввезеного за Контрактом товару позивачем подано електрону митну декларацію, в якій митна вартість поставленого товару, загальною вартістю 17346,22 долл. США визначена за ціною контракту (основний метод).
Для підтвердження заявленої митної вартості товару під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем разом з МД від 05.06.2023 №23UA110150007752U0 надано наступні документи:
1. (0003) Посвідчення якості №16 від 15.05.2023;
2. (0325) Рахунок-проформа №6 від 30.03.2023;
3. (0380) Рахунки-фактури (інвойси) №16 від 15.05.2023;
4. (0730) Автотранспортна накладна №004306 від 15.05.2023;
5. (0952) Книжка МДП №DX.85184161 від 15.05.2023;
6. (1505) Висновок за результатами дослідження експертного підрозділу центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи №1420003700-0913 від 09.12.2021;
7. (3002) Платіжні документи №16 від 17.05.2023; №8 від 04.04.2023;
8. (3004) Рахунок-фактура про надання транспортних послуг №64/23 від 26.05.2023;
9. (3007) Заява №1 від 10.05.2023 до договору №100523 від 10.05.2023;
10. (3014) Прайс-лист №9 від 01.03.2023;
11. (3021) Калькуляція собівартості від 01.03.2023;
12. (4103) Додаткові угоди №3 від 29.12.2021; №4 від 14.12.2022; специфікація №14 від 30.03.2023;
13. (4104) Зовнішньоекономічний договір №3 від 10.03.2020;
14. (4301) Договір (контракт) про перевезення №1 від 08.01.2023; № 100523 від 10.05.2023;
15. (7006) Сертифікат про походження товару з України (загальна форма) № UZUA332010384601 від 22.05.2023;
16. (9000) Листи відправника №12 від 15.05.2023; №15-05 від 15.05.2023;
17. (9504) Судові рішення у справах №160/12120/22 від 21.12.2022; № 160/15652/22 від 12.12.2022;
18. (9610) Копія експортної митної декларації № 27016 /15.05.2023/ 0008977 від 15.05.2023.
Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною МД від 05.06.2023 №23UA110150007752U0 згенеровано обов`язкову форму контролю: 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митниця дійшла висновку про наявність розбіжностей у наданих на підтвердження заявленої митної вартості документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, у зв`язку із чим повідомлено декларанта про те, що подані ним документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Митним органом виявлено наступні розбіжності у поданих позивачем документах:
1) відповідно до специфікації від 30.03.2023 №14, рахунку-фактури від 30.03.2023 №6, рахунку-інвойсу від 15.05.2023 №16 визначено вартість оцінюваної партії – 17 346,00 дол США. У пункті 1.1 контракту вказано, що ціни на товар визначаються у специфікаціях. При цьому у рахунку-проформі від 30.03.2023 №14, рахунку-фактурі від 30.03.2023 №6 не вказані реквізити специфікації від 30.03.2023 №14. Згідно пункту 3.1 контракту визначено, що оплата за товар здійснюється на умовах 100% передплати. Згідно зі ст.49 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (частина 2 статті 53 МКУ). Разом з тим, до митного оформлення надано платіжні доручення в іноземній валюті від 04.04.2023 №8 на суму 15 000 дол. США, від 17.05.2023 №16 на суму 12 346 дол. США (2346.00 USD - invoice 6 data 30.03.20223, 10000.00 USD invoice 8 data 15.05.2023). Оплата за вказаними платіжними дорученнями від 04.04.2023 №8, від 17.05.2023 №16 здійснена за реквізитами, що не відповідають визначеним у розділі 14 контракту від 10.03.2020 №3 та у додатковій угоді від 29.12.2021 №3 до контракту (рахунок продавця). У відповідності до вимог статей 54, 58 МК України відсутнє документальне підтвердження відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) відповідно до відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах FCA м. Чиназ (Узбекистан), згідно з Інкотермс. Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс - 2010) за терміном FCA покупець зобов`язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару. При цьому у рахунку-проформі  від 30.03.2024 №14 не вказане поіменоване місце відвантаження товару на умовах поставки FCA;
3) відповідно до відомостей декларації митної вартості до ціни товару додані витрати на транспортування – 130 250,00 грн. З метою підтвердження заявленого рівня вартості транспортування декларантом до митного контролю надано: договір на перевезення від 10.05.2023 №100523, укладений ТОВ «Інтерпромторг» (замовник) з ФОП ОСОБА_1 (виконавець); договір на перевезення від 08.01.2023 №1, укладений ФОП ОСОБА_1 (замовник) з ФОП ОСОБА_2 (виконавець); рахунок від 26.05.2023 №64/23; Заява від 10.05.2023 №1, платіжне доручення від 16.02.2023 №131. Відповідно до відомостей рахунку від 26.05.2023 №64/23 визначено наступні витрати та їх вартість: транспортні послуги до кордону України п/п «Порубне-Сірет» – 130  000 грн; транспортні послуги від п/п «Порубне-Сірет» до м. Дніпро – 25 750 грн; експедиційні послуги по маршруту м. Чіназ – м. Порубне – 250 грн. При цьому, згідно автотранспортної накладної від 15.05.2023 №004306 вказано місце завантаження вантажу – Ташкент, Узбекистан. Відповідно до відкритих даних мережі інтернет відстань від м. Чиназ до м. Ташкент складає – 60 км. Рахунок від 15.02.2023 №1 не містить відомостей щодо місця відправлення та вартості транспортних витрат, понесених від фактичного місця завантаження товару (м. Ташкент);
4) відповідно до пункту 3.2 договору від 10.05.2023 №100523 оплата послуг проводиться протягом 5 банківських днів після отримання копії документів (рахунок, акт виконаних робіт, товаротранспортна накладна), якщо інше не зазначено у заявці. Таким чином, на дату подання МД 05.06.2023 оплата за рахунком від 26.05.2023 №64/23 мала відбутися, однак банківські платіжні документи не надані.
Враховуючи викладене та посилаючись на ч.5 ст.54 Митного кодексу України, відповідач з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, зобов`язав декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У відповідь на повідомлення митниці декларантом надіслано лист від 06.06.2023 №060623, в якому було повідомлено, що додаткові документи надати немає можливості.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки наданих до митного оформлення документів та проведення відповідних консультацій з декларантом, митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UА110150/2023/000043/2 від 06.06.2023, відповідно до якого загальна митна вартість задекларованих товарів була скоригована за другорядним методом визначення митної вартості - 2-r - резервний метод згідно з положеннями ст.64 Митного кодексу України на підставі раніше визначеної митним органом митної вартості товару, враховуючи країну виробництва та експорту, відомості щодо виробника опис товару, обсяги ввезення, призначення: товару до рівня ЕМД від 09.01.2023 №UA205140/2023/001387 – 4,2210 дол. США / кг.
Не погодившись з вищевказаним рішенням про коригування митної вартості товару, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. 
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.49 Митного кодексу України (далі МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Статтею 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.
Пунктом 2 частини 2 статті 52 МК України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Положеннями статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
Згідно із ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, відповідно до ч.5 ст.54 МК України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст..53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.
Згідно із ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження відповідача щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень.
Колегія суддів зазначає, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість  та необхідність  витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Так, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Такі висновки суду відповідають правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 в справі №809/1884/16 та Верховного Суду України від 31.03.2015 в справі №21-127а15 та від 02.06.2015 в справі №21-498а15.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2)  неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Матеріалами справи підтверджено, що 10.03.2020 між позивачем та компанією «NURIA BARAKA TEKS» (Республіка Узбекистан) укладений Контракт №3, за умовами якого Продавець продає готові вироби, а Покупець купує цей товар та оплачує його на умовах FCA (Інкотермс 2010) м. Чиназ, Республіка Узбекистан; ціни, зазначені у Специфікаціях є фіксованими та не підлягають зміні (п.1.1 Контракту).
Згідно Специфікації №14 від 30.03.2023р. до Контракту сторони погодили купівлю-продаж товару, а саме: бавовняне в`язально-прошивне полотно в рулонах по 70+/- 1 м з поверхневою щільністю 160гр/м2+/-5гр., ширина 140+/-5см.; у зв`язці по 4 рулони, код 5603949000, у кількості 49560 п/м., загальною вартістю 17346,00 дол. США. Також у Специфікації №14 від 30.03.2023р. вказано, що загальна сума Специфікації розуміється на умовах FCA (Інкотермс 2010) м. Чиназ, Республіка Узбекистан, тобто включає вартість товару, пакування, маркування, навантаження, укладення і т.п.
У подальшому, позивач звернувся до відповідача для здійснення митного оформлення товару за ЕМД №23UA110150007752U0, додавши відповідні документи.
Однак, відповідачем прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товару №UА110150/2023/000043/2, відповідно до якого загальна митна вартість задекларованих товарів була скоригована за другорядним методом визначення митної вартості - 2- ґ - резервний метод згідно з положеннями ст.64 Митного кодексу України на підставі раніше визначеної митним органом митної вартості товару, враховуючи країну виробництва та експорту, відомості щодо виробника опис товару, обсяги ввезення, призначення: товару до рівня ЕМД від 09.01.2023 №UA205140/2023/001387 – 4,2210 дол. США / кг.
Зі змісту спірного рішення вбачається, що митним органом виявлено наступні розбіжності у поданих позивачем документах:
1) відповідно до специфікації від 30.03.2023 №14, рахунку-фактури від 30.03.2023 №6, рахунку-інвойсу від 15.05.2023 №16 визначено вартість оцінюваної партії – 17 346,00 дол США. У пункті 1.1 контракту вказано, що ціни на товар визначаються у специфікаціях. При цьому у рахунку-проформі від 30.03.2023 №14, рахунку-фактурі від 30.03.2023 №6 не вказані реквізити специфікації від 30.03.2023 №14. Згідно пункту 3.1 контракту визначено, що оплата за товар здійснюється на умовах 100% передплати. Згідно зі ст.49 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (частина 2 статті 53 МКУ). Разом з тим, до митного оформлення надано платіжні доручення в іноземній валюті від 04.04.2023 №8 на суму 15 000 дол. США, від 17.05.2023 №16 на суму 12 346 дол. США (2346.00 USD - invoice 6 data 30.03.20223, 10000.00 USD invoice 8 data 15.05.2023). Оплата за вказаними платіжними дорученнями від 04.04.2023 №8, від 17.05.2023 №16 здійснена за реквізитами, що не відповідають визначеним у розділі 14 контракту від 10.03.2020 №3 та у додатковій угоді від 29.12.2021 №3 до контракту (рахунок продавця). У відповідності до вимог статей 54, 58 МК України відсутнє документальне підтвердження відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) відповідно до відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах FCA м. Чиназ (Узбекистан), згідно з Інкотермс. Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс - 2010) за терміном FCA покупець зобов`язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару. При цьому у рахунку-проформі від 30.03.2024 №14 не вказане поіменоване місце відвантаження товару на умовах поставки FCA;
3) відповідно до відомостей декларації митної вартості до ціни товару додані витрати на транспортування – 130 250,00 грн. З метою підтвердження заявленого рівня вартості транспортування декларантом до митного контролю надано: договір на перевезення від 10.05.2023 №100523, укладений ТОВ «Інтерпромторг» (замовник) з ФОП ОСОБА_1 (виконавець); договір на перевезення від 08.01.2023 №1, укладений ФОП ОСОБА_1 (замовник) з ФОП ОСОБА_2 (виконавець); рахунок від 26.05.2023 №64/23; Заява від 10.05.2023 №1, платіжне доручення від 16.02.2023 №131. Відповідно до відомостей рахунку від 26.05.2023 №64/23 визначено наступні витрати та їх вартість: транспортні послуги до кордону України п/п «Порубне-Сірет» – 130  000 грн; транспортні послуги від п/п «Порубне-Сірет» до м. Дніпро – 25 750 грн; експедиційні послуги по маршруту м. Чіназ – м. Порубне – 250 грн. При цьому, згідно автотранспортної накладної від 15.05.2023 №004306 вказано місце завантаження вантажу – Ташкент, Узбекистан. Відповідно до відкритих даних мережі інтернет відстань від м. Чиназ до м. Ташкент складає – 60 км. Рахунок від 15.02.2023 №1 не містить відомостей щодо місця відправлення та вартості транспортних витрат, понесених від фактичного місця завантаження товару (м. Ташкент);
4) відповідно до пункту 3.2 договору від 10.05.2023 №100523 оплата послуг проводиться протягом 5 банківських днів після отримання копії документів (рахунок, акт виконаних робіт, товаротранспортна накладна), якщо інше не зазначено у заявці. Таким чином, на дату подання МД 05.06.2023 оплата за рахунком від 26.05.2023 №64/23 мала відбутися, однак банківські платіжні документи не надані.
В свою чергу, колегія суддів встановила, що рахунок-проформа від 30.03.2023 №14 та рахунок-фактура від 30.03.2023 №6 мають відомості про Контракт від 10.03.2020 №3, а найменування, кількість та вартість товару в цих документах співпадають з найменуванням, кількістю та вартістю товару, вказаними у Специфікації №14 від 30.03.2023р. до Контракту від 10.03.2020 №3. Крім того, платіжні доручення від 04.04.2023 №8 на суму 15 000 дол. США  та від 17.05.2023 №16 на суму 12 346 дол. США містять посилання Контракт №3 та на інвойс (рахунок-фактуру) від 30.03.2023 №6.
Разом з тим, колегія суддів враховує, що продавець «NURIA BARAKA TEKS» змінив банківські реквізити, про що позивачем було повідомлено відповідача шляхом подання до митного оформлення додаткової угоди №4 від 14.12.2022 з актуальними банківськими реквізитами до контракту №3 від 10.03.2020.
Відтак, апеляційний суд відхиляє аргументи митного органу про те, що у поданих позивачем документах відсутнє документальне підтвердження відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.
На підтвердження вартості транспортування позивачем митному органу подано: договір транспортно-експедиційного обслуговування від 10.05.2023 №100523, укладений ТОВ «Інтерпромторг» (замовник) з ФОП ОСОБА_1 (виконавець); договір на перевезення від 08.01.2023 №1, укладений ФОП ОСОБА_1 (замовник) з ФОП ОСОБА_2 (виконавець); рахунок від 26.05.2023 №64/23; Заява від 10.05.2023 №1, платіжне доручення від 16.02.2023 №131.
Колегія суддів встановила, що у листі продавця «NURIA BARAKA TEKS» №15-05 від 15.05.2023, який був наданий відповідачу, вказано, що відвантаження товару по Контракту №3 від 10.03.2020, Специфікація №14 від 30.03.2023, інвойс №16 від 15.05.2023, здійснювалася на умовах FCA, м. Чиназ, Ташкентська область, Узбекистан, при цьому у вантажній декларації CMR 004306 від 15.05.2023 у п.4 зазначено місце відвантаження – Ташкент, оскільки відбулася технічна помилка і брокерська компанія продавця зазначила в CMR місто по місцю складання документа, у зв`язку із чим продавець просить вважати правильним в CMR 004306 від 15.05.2023 пункт 4 місце завантаження вантажу – м. Чиназ/Узбекистан.
Водночас, в експортній декларації країни відправника зазначено місце завантаження – Чиназ, Ташкентська область, що кореспондується з відомостями щодо поіменованого місця відвантаження товару, вказаними у Контракті та Специфікації.
З цих підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не зазначення поіменованого місця відвантаження товару на умовах поставки FCA у рахунку-проформі від 30.03.2024 №14, а також технічна помилка у вантажній декларації CMR щодо місця відвантаження, не впливають на митну вартість товару. 
Стосовно оплати позивачем витрат на транспортування за договором від 10.05.2023 №100523, то як правильно звернув увагу суд першої інстанції, розмір витрат на транспортування, що включені до митної вартості не заперечується митним органом, а факт недотримання позивачем умов договору від 10.05.2023 №100523 щодо строку оплати за надані послуги жодним чином не спростовує розмір витрат на транспортування.
Відтак, колегія суддів відхиляє аргументи митного органу про те, що загальний рівень транспортної складової митної вартості не обчислюється та документально не підтверджено.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що митний орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, а надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що сплачена за ці товари.
Отже, апеляційний суд зазначає, що відповідачем не доведено правомірність відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірне рішення №UА110150/2023/000043/2 від 06.06.2023 є протиправним та підлягає скасуванню. 
Зворотні доводи скаржника про правомірність спірного рішення свого підтвердження не знайшли.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року у справі №160/25737/23 - без змін.
Постанова  суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.
        Повний текст постанови складено 20.03.2025
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк