УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
11 квітня 2025 року
м. Київ
 
справа № 127/2-7122/08
провадження № 61-3976ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 29 січня 2025 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за кредитним договором та розірвання кредитного договору,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача з ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «Брайт Інвестмент» у виконавчому листі, виданому на виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 26 листопада 2008 року в справі №2-7122/08, та видачу дубліката виконавчого листа.
Заява обґрунтована тим, що заявник отримав право вимоги відповідно до договору про відступлення права вимоги від 17 серпня 2021 року № GL48N718070_blank _08. 30 березня 2021 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Тому строк пред`явлення виконавчого листа до виконання включає в себе період з 30 березня 2021 року по 30 березня 2024 року. Однак, на період воєнного стану на території України, тобто з 24 лютого 2022 року встановлено переривання строку пред`явлення виконавчих документів до примусово виконання, про що зазначено у пункті 10.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження». З огляду на викладені обставини строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не пропущений. Заявник звертався до попереднього кредитора із заявою, в якій просив повідомити про наявність оригіналу вказаного виконавчого листа та отримав повідомлення про його відсутність. Фонд гарантування вкладників фізичних осіб в своєму листі також зазначив, що вказаний виконавчий лист не передавався йому від органів виконавчої служби. При цьому в АТ «Укрпошта» відомості про пересилання вказаного листа не збереглися. Орган ДВС не надав копію постанови та докази направлення її разом з виконавчим листом стягувачу через закінчення терміну зберігання. Вказані обставини свідчать про втрату виконавчого документа при пересиланні. 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2024 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 29 січня 2025 року, заяву задоволено. Замінено стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент» у виконавчому листі, виданому на виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 26 листопада 2008 року в справі №2-7122/08 за позовом ВАТ КБ «Надра» в особі філії Вінницьке регіональне управління до ОСОБА_1 про стягнення коштів за кредитним договором та розірвання кредитного договору. Видано дублікат виконавчого листа в цивільній справі №2-7122/08.
Ухвала першої інстанції мотивована суду тим, що Верховний Суд в постанові від 24 січня 2022 року в справі №18/113-53/81 виснував, що за умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист, зокрема містити дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого листа в стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. Устягувача виконавчий лист відсутній, відсутній такий лист і на примусовому виконанні. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 18 листопада 2020 року у справі №263/4331/18. Втрата виконавчого листа та невиконане рішення суду є підставою для видачі дубліката виконавчого листа. На момент звернення стягувача до суду з цією заявою строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплинув.
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції. Також зазначив, що у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 18 листопада 2020 року у справі № 263/4331/18, від 21 липня 2021 року у справі № 635/2225/13, на які посилався заявник у касаційній скарзі, та від 20 травня 2022 року у справі № 1005/7133/2012, від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14, від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14 зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується під час подальшого виконавчого провадження. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який має обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та / або його зупинення. Строк пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання перервався та з 31 березня 2021 року розпочався новий відлік строку, який мав тривати до 31 березня 2024 року. Однак, Законом України від 15 березня 2022 року № 2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" Розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" було доповнено пунктом 10-2, згідно з яким, зокрема, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє на цей час. Отже, на момент звернення стягувача до суду з цією заявою строк пред`явлення виконавчого документа до виконання з урахуванням вказаних положень не сплинув, а тому доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження. Тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення заяви ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача та видачу дублікатів виконавчого листа.
25 березня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2024 року та постанову Вінницького апеляційного від 29 січня 2025 року в частині задоволення вимоги ТОВ «Брайт Інвестмент» про видачу дубліката виконавчого листа.
Касаційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять доказів втрати виконавчого документа, оскільки відсутні докази направлення оригінала виконавчого листа стягувачу, не має жодного підтвердження, кому та на яку адресу відправлені виконавчі документи, що є підставою для відмови у задоволенні заяви.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
Суди встановили, що 26 листопада 2008 року Ленінським районним судом м. Вінниці ухвалене рішення в справі №2-7122/08 за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за кредитним договором та розірвання кредитного договору, яким розірвано кредитний договір № 26/03/2008/980-ЖК/54/02, укладений 26 березня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» в особі філії Вінницьке регіональне управління та ОСОБА_1 , а також стягнуто достроково з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 26/03/2008/980-ЖК/54/02, який укладений 26 березня 2008 року, в загальній сумі 1 047 348,95 грн, витрати зі сплати судового збору в сумі 1 700,00 грн та витрати на інформаційне забезпечення розгляду справи в сумі 30,0 грн.
На підставі цього рішення 27 грудня 2008 року стягувачу виданий виконавчий лист, який пред`явлений до примусового виконання.
30 березня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, що підтверджується листом Управління забезпечення примусового виконання рішення у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30 травня 2024 року.
05 серпня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладений договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, серед яких і кредитний договір № 26/03/2008/980-ЖК/54/02 від 26 березня 2008 року, укладений з ОСОБА_1 
17 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент», укладений договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank_08, згідно з умовами якого до нового кредитора перейшло право вимоги за договорами, серед яких і кредитний договір № 26/03/2008/980-ЖК/54/02 від 26 березня 2008 року, укладений з ОСОБА_1 .
Положення вказаного договору підтверджують отримання новим кредитором (заявником в справі) лише наявних документів, що підтверджують право вимоги до боржників. 
У заявника вказаний виконавчий лист відсутній. 
Орган виконавчої служби доказів про направлення оригіналу виконавчого листа на адресу первинного стягувача заявнику не надав.
За даними АСВП, які наявні у вільному доступі, виконавче провадження щодо стягнення з  ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості відсутнє.
У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», згідно з пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).
У статті 37 вказаного Закону передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.
Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».
У пунктах 53 - 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2024 року в справі № 186/871/14-ц (провадження № 14-97цс24) вказано, що «аналіз підпункту 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (підпункт 19.4 підпункту 19 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України) дає підстави для висновку про те, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого документа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого документа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. Однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року по справі № 196/673/14-ц зроблено висновок, що «аналіз пункту 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2019 року по справі № 2-1118/09 зазначено, що «суд апеляційної інстанції, встановивши, що рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 червня 2009 року про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_4 на користь КС «Наші люди» не виконано, виданий судом на підставі цього рішення виконавчий лист на виконанні не перебуває, його оригінал втрачено під час пересилання з виконавчої служби до КС «Наші люди» не з вини стягувача, дійшов правильного висновку про видачу дубліката виконавчого листа. При цьому судом апеляційної інстанції враховано те, що відповідно до статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час вчинення виконавчої дії) належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення стягувачу, матеріали справи якого не містять. За таких обставин, колегія суддів відхиляє аргумент касаційної скарги про те, що заявник не надав доказів втрати виконавчого листа. Крім того, такий аргумент скарги зводиться до переоцінки доказів у справі, що не відноситься до процесуальних повноважень суду касаційної інстанції».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 зазначено, що «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі 
№643/20898/13-ц».
Аналогічні висновки неодноразово наводилися у постановах Верховного Суду (див., зокрема постанови від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 17 травня 2023 року у справі № 565/1888/19, від 01 листопада 2023 року по справі № 6-66/2011).
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18)).
Суди встановили, що рішення суду в цій справі не виконано, устягувача виконавчий лист відсутній, відсутній такий лист і на примусовому виконанні, тобто є втраченим, строк його пред`явлення до виконання не пропущений.
За таких обставин суди зробили обґрунтований висновок про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа.
Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З  урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19  грудня 1997 року).
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 29 січня 2025 року у справі № 127/2-7122/08.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                       Є. В. Краснощоков
 
Д. А. Гудима
 
П. І. Пархоменко