КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                                            
Справа №368/1155/24	Головуючий у І інстанції: Кириченко В.І.	
Провадження №33/824/319/2025	 	
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
31березня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Клапчука Ф.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 17жовтня 2024 року,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 17жовтня 2024 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Клапчук Ф.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною. 
В обґрунтування поданої апеляційної скаргипосилається на те, що прилад DragerAlkotest6810, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, оскільки зазначені прилади, що вже перебувають в експлуатації, можуть використовуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки після ремонту.
Проте, згідно відповіді ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн ДейтаІнтернешенл» №25-01 від 16.01.2024 року, отриманої на адвокатський запит, «з 15.08.2023 до цього часу прилад газоаналізатор DragerAlkotest6810 серійний заводський №ARBI-0646 до уповноваженого сертифікованого сервісного центру Drager не надходив та, відповідно, не обслуговувався, що є порушенням керівництва з експлуатації».
Також захисник звертає увагу, що акт огляду складено тільки в одному примірнику,  другий примірник не складався та не вручався ОСОБА_1 , що є порушенням Інструкції № 1452/735, яка регулює порядок проведення огляду на стан сп`яніння. 
За доводами захисника, суд першої інстанції під час розгляду не врахував, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містить неправильну кваліфікацію за ч.2 ст.130 КУпАП та додані до нього матеріали не підтверджують вчинення ним адміністративного правопорушення повторно. Суд не вирішим питання про направлення протоколу на доопрацювання та самостійно змінив обвинувачення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення, перебравши на себе функцію органу обвинувачення, що є неприпустимим.
За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадженняза відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Клапчука Ф.П. на підтримку поданої апеляційноїскарги, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 20липня 2024 року о 19 год. 30 хв. керував транспортним засобом ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці 1-го Травняв місті Кагарлик Обухівського району Київської області, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу AlkotestDrager 6810 під відеофіксацію, за результатами якого в його організмі встановлено наявність алкоголю в кількості 2.10 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, дослідив обставини вчинених адміністративних правопорушень на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху.
Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.
Відповідно до п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В обґрунтування висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9 «а» ПРД суд послався на наявні в матеріалах справи докази, а саме на протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного з використанням спеціальних технічних засобів - приладу «DragerALCOTEST6810», яким встановлено наявність у  ОСОБА_1 алкоголю в кількості 2,10 проміле, дані відеореєстратора з нагрудної камери працівника поліції, яким  зафіксовано факт огляду водія на стан сп`яніння та результати огляду, з якими ОСОБА_1 погодився та повідомив працівникам поліції, що напередодні дійсно вживав алкогольні напої.
Доводи захисника Клапчука Ф.П. з приводу неналежності приладу Drager, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи містяться документи на підтвердження повірки даного приладу, а саме Свідоцтво Київського обласного науково-виробничого центру стандартизації, метрології та сертифікації ДП «Київоблстандартметрологія» про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 0081 083 24, чинне до 20 лютого 2025 року. Відповідно до даного свідоцтва, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 Метрологія. З урахуванням даного Свідоцтва суд вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився в установленому законом порядку із використання дозволеного технічного засобу, який відображає достовірний результат огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Із дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, з результатами огляду погодився та повідомив, що напередодні вживав алкогольні напої.
Складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення підписаний ним без зауважень та застережень, відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила. 
У зв`язку із вищевикладеним, апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належними, достатніми та допустимими  доказами, які наявні в матеріалах справи. 
Доводи захисника Клапчука Ф.П. про те, щоакт огляду на стан алкогольного сп`яніння складено тільки в одному примірнику, а другий примірник ОСОБА_1 не вручався, не є істотним порушенням закону та не спростовують висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не заперечував того факту, що огляд на стан сп`яніння дійсно проводився, з результатами огляду, проведеного за допомогою приладу Drager, погодився.
Також захисник стверджує, що замість направлення протоколу на доопрацювання, суд самостійно змінив обвинувачення, викладене у протоколі про адміністративне правопорушення, перебравши на себе функцію органу обвинувачення, що є неприпустимим. 
Проте суд апеляційної інстанції вважає, що суддя обґрунтовано та на законних підставах виключив з обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, такукваліфікуючу ознаку, як повторність,належним чином обґрунтувавши таке рішення. 
Законних підстав для направлення протоколу про адміністративне правопорушення на доопрацювання до органів поліції, як про це зазначає апелянт, у суду не було.
З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права не встановлено.
Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника Клапчука Ф.П.в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Постанову Кагарлицькогорайонного суду Київської області від 17жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Клапчука Ф.П. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                          І.А. Мосьондз