УХВАЛА

27 травня 2025 року 
м. Київ
справа №260/10742/23
адміністративне провадження № К/990/18859/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О.,  Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року у справі № 260/10742/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 26 лютого 2022 року по 23 січня 2023 року, одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, грошової компенсації за 25 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законами на 1 січня 2022 року та 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, протиправною;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 26 лютого 2022 року по 23 січня 2023 року, одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, грошової компенсації за 25 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законами на 1 січня 2022 року та 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням проведених раніше виплат;
- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за 2023 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей за 2022 - 2023 роки, протиправною;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за 2023 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей за 2022 - 2023 роки, з урахуванням зміни розмірів (норм) грошового забезпечення у 2023 році.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати місячного грошового забезпечення за період з 26 лютого 2022 року по 23 січня 2023 року, одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, грошової компенсації за 25 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30 серпня 2017 року.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату місячного грошового забезпечення за період з 26 лютого 2022 року по 23 січня 2023 року, одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, грошової компенсації за 25 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30 серпня 2017 року, з урахуванням виплачених сум.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 при звільненні грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2023 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як батьку, який має двох або більше дітей віком до 15 років, передбаченої частиною 1 статті 19 Закону України «Про відпустки» за період проходження військової служби у 2022-2023 роках.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2023 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як батьку, який має двох або більше дітей віком до 15 років, передбаченої частиною 1 статті 19 Закону України «Про відпустки» за період проходження військової служби у 2022-2023 роках.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі №260/10742/23 повернуто скаржнику.
Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у справі № 260/10742/23.
24 лютого 2025 року відповідач звернувся до суду першої інстанції із заявою, в якій просив переглянути рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі №260/10742/23 у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року, заяву відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №260/10742/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто заявнику відповідно до частини четвертої статті Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
05 травня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року у справі № 260/10742/23, в якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити до Закарпатського окружного адміністративного суду для вирішення питань стосовно перегляду судового рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року за нововиявленими обставинами.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові)), 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить з такого.
Як встановлено Судом, заявник касаційної скарги оскаржує ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року, залишену без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року, якою заяву військової частини НОМЕР_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повернуто заявнику.
Відповідно до частини першої    статті 361 КАС України    судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з пунктом 1 частини другої цієї статті підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Пунктом 1 частини першої    статті 363 КАС України    визначено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої    статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин.
Таким чином, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими обставинами, якщо є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
При цьому заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави наявності істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, учасники справи можуть подати протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин, але не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що копію рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі №260/10742/23 отримано відповідачем 27 серпня 2024 року о 20:30 год., а із заявою про перегляд вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами  військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду першої інстанції 24 лютого 2025 року.
Відповідно до частини третьої статті 366 КАС України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.
Приписами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Згідно із частиною п`ятою статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Відповідно до вимог статті 44 КАС України обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Повертаючи заяву військової частини НОМЕР_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у справі  №260/10742/23, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що заявник у встановлений судом строк не усунув недоліки заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, вказані в ухвалах Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 березня та 10 березня 2025 року. 
Так, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року заяву відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №260/10742/23 залишено без руху та встановлено заявнику строк (сім днів) для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, шляхом подання до суду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами із зазначенням в ній обставин, які в розумінні частини другої статті 361 КАС України, є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами та посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та, відповідно, із зазначенням дати, з настанням якої у відповідача виникло право на звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Крім того заявнику необхідно надати для усунення недоліків заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.
Продовжуючи строк для усунення недоліків заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції в ухвалі від 10 березня 2025 року зазначив про недостатність вказаних відповідачем причин пропуску строку звернення до суду для визнання їх поважними, наголошуючи при цьому, що поновленню підлягають лише пропущені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом, натомість відсутність в штаті відповідача юриста не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Обгрунтовуючи підстави для повернення заяви військової частини НОМЕР_1 , суди попередніх інстанцій зазначили, що 27 серпня 2024 року відповідач отримав рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року (день набрання судового рішення законної сили є 10 жовтня 2024 року), а тому саме з 28 серпня 2024 року у відповідача виникло право на звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відповідно до вимог статті 361 КАС України. 
Отже, звернувшись до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами лише 24 лютого 2025 року, заявник пропустив 30-денний строк, встановлений пунктом 1 частини першої статті 363 КАС України.
При цьому судом апеляційної інстанції зазначено, що наведені заявником нововиявлені обставини, а саме: неможливість виконання судових рішень без втручання в повноваження Кабінету Міністрів України та керівництва силових структур та розгляд справи №260/10742/23 без залучення до розгляду справи Кабінету Міністрів України та Міністерства оборони України та їх структурних підрозділів, були встановлені відповідачем саме після ознайомлення з рішення суду від 26 серпня 2024 року у справі №260/10742/23, тобто 27 серпня 2024 року.
Також судами акцентовано увагу на те, що факт касаційного оскарження судового рішення по цій справі, яке набрало законної сили, жодним чином не впливає на питання дотримання строку звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (тридцятиденний строк з моменту коли заявник дізнався про існування нововиявлених обставин), а подання касаційної скарги не перешкоджало відповідачу одночасно звернутися із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, якщо відповідач вважав, що такі нововиявлені обставини дійсно існують.
Крім цього, суд апеляційної інстанції, погоджуючись із висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для повернення заяви про перегляд судового рішення за новивиявленими обставинами, вказав на те, що повторне обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду з підстав відсутності в штаті військової частини НОМЕР_1 юриста до січня 2025 року, не можна визнати поважними та об`єктивними причинами пропуску вказаного процесуального строку, оскільки останні свідчать про те, що відповідач не вчиняв будь-яких дій в межах встановленого строку для захисту свого порушеного права та інтересів.
Отже, суди попередніх інстанцій, враховуючи вимоги частини першої статті 120, частини першої статті 363 КАС України, дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про поновлення строку звернення до суду у цій справі та, відповідно, з урахуванням положень статті 169, частини четвертої статті 366 КАС України, заява про перегляд судового рішення за новивиявленими обставинами була повернута заявнику. 
Перевіривши зміст поданої касаційної скарги, колегія суддів констатує, що в касаційній скарзі не містяться обгрунтованих аргументів щодо неправильної постановлення  оскаржуваних судових рішень ухвали про повернення заяви про перегляд судового рішення за новивиявленими обставинами.
Натомість, скаржник лише зазначає, що в строк до 30 днів  (після ухвалення судом касаційної інстанції процесуального рішення від 28 січня 2025 року про відмову у відкритті касаційного провадження у цій справі) ним була подана відповідна заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. 
Суд зазначає про помилкове твердження скаржника щодо відліку строку, оскільки, пунктом 1 частини першої статті 363 КАС України чітко зазначено, що з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасник справи подає заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин. 
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що, що сама по собі незгода з ухвалою суду першої інстанції від 18 березня 2025 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року, про повернення заяви відповідача про перегляд судового рішення за новивиявленими обставинами, без зазначення в касаційній скарзі яких процесуальних порушень припустилися суди попередніх інстанцій при постановленні оскаржуваних процесуальних судових рішень, своєю чергою свідчить про необґрунтованість самої поданої касаційної скарги.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо, зокрема, суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
У частині другій цієї статті встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Таким чином, оскаржуване судове рішення є вмотивованим і таким, що ґрунтується на законі, зокрема положеннях пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України та частини четвертої статті 366 цього Кодексу. Правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року у справі № 260/10742/23.
Керуючись статтями 248, 328, 333, 361, 366 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року у справі №260/10742/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Г. Загороднюк
В.М. Соколов
Л.О. Єресько,