ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року	Львів	Справа № 163/2457/24 пров. № А/857/7937/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Іщук Л.  П.,
суддів – Обрізка І. М., Пліша М.А., 
за участю секретаря судового засідання – Доморадової Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 19 грудня 2024 року (головуючий суддя Шеремета С.А., 10:50 год., м. Любомль, повний текст виготовлено 23 грудня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

                                                   в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Волинської митниці, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 14 жовтня 2024 року № 0421/20500/24 у справі про порушення митних правил та закрити провадження у справі.
Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 19 грудня 2024 року позов задоволено.
Не погодившись із судовим рішенням, Волинська митниця подала апеляційну скаргу, в якій покликається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що основним  і  беззаперечним  доказом,  що підтверджує факт недекларування позивачем товарів, є відповідь митних органів Республіки Польща  від  18.04.2024  №0201-IGM.542.259.2024.2, яка отримана в рамках надання взаємної адміністративної допомоги, до якої долучена експортна митна декларація від  01.02.2024  №24PL301010Е0133730, в  графі  8  якої  зазначено,  що «Одержувачем» товарів є – PYSARUK  YURII,  зазначена  його  дійсна  адреса  місця проживання та закордонний паспорт. Наголошує, що зазначений товар підлягав обов`язковому  декларуванню, однак позивачем такий не задекларований. Такі дії пояснюються економічною заінтересованістю ОСОБА_1 в уникненні від сплати митних платежів під час ввезення на митну територію України товару.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому, зокрема, зазначив, що матеріали справи про прушення митних правил не містять доказів тієї обставини, що через український пункт пропуску "Ягодин" Волинської митниці Писарук Ю.О. переміщував інші товари, ніж ті що пройшли митне оформлення Волинською митницею.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник скаржника підтримав апеляційну скаргу.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представника митниці, проаналізувавши письмові докази, що є в матеріалах справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції і визнається сторонами,   23.09.2024  Волинською  митницею  отримано  відповідь  митних  органів  Республіки Польща  від  18.04.2024  №0201-IGM.542.259.2024.2  (вх.  №11403/11/26  від  19.04.2024), надісланої  листом  Державної  митної  служби  України  від  23.09.2024  №20/20-01- 01/7/983 «Про направлення матеріалів», стосовно надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки фактів переміщення в 2024 році з митної території Республіки Польща в Україну (п/п «Ягодин-Дорогуск») товарів без їх декларування у встановленому порядку.
За результатом опрацювання відповіді встановлено, що згідно експортної митної декларації від 01.02.2024 №24PL301010Е0133730 від фірми «ADMAR TRADE SP.Z.O.O.» (адреса: 22-105, Okszow-Kolonia, Szkoina, 6A) на адресу PYSARUK YURII (адреса: 45000, Kowel, Litwiniuka, 27) транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_1 переміщувалися «товари домажнього вжитку марки IKEA в асортименті, офісні товари, зубні щітки, шампуні, освіжувачі повітря», загальною вартістю 79 647,81 польських злотих.
За даними АСМО «Інспектор» транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1  заїхав 02.02.2024 о 04 год. 31 хв. в зону митного контролю митного поста «Ягодин» Волинської митниці в напрямку «в`їзд» з Республіки Польща до України по смузі руху «червоний коридор» під керуванням ОСОБА_1 .
Згідно уніфікованої митної квитанції МД-1 серії ЄЄ №0035549 від 02.02.2024 ОСОБА_1 сплатив митні платежі за товар «Велосипеди дорожні, двоколісні, що були у використанні, підліткові -5 шт., для дорослих - 7 шт. Всього - 12 штук. Торгівельна марка не визначена. Країна виробництва ЄС», вартістю 34 498,55 гривень.
27 вересня 2024 року Волинська митниця надіслала на електронну адресу ОСОБА_1 лист № 7.3-4/20-06/10/10690 про необхідність прибуття на митницю на 10:00 годину 03 жовтня 2024 року для надання пояснень з приводу перевезення і оформлення вантажів.
03.10.2024 року Волинською митницею на електронну адресу ОСОБА_1 надіслано лист №73.3-1/20-06/10/11005 з переліком питань, на які його просять надати відповідь.
03.10.2024 ОСОБА_1 надіслав на електронну адресу суду лист-звернення, в якому повідомив, що знаходиться на лікарняному та просить перенести його пояснення.
04.10.2024 Волинською митницею на електронну адресу ОСОБА_1 повторно надіслано лист про необхідність прибуття на митницю на 10:00 годину 09 жовтня 2024 року для надання пояснень з приводу перевезення і оформлення вантажів.
ОСОБА_1 для надання пояснень не з`явився.
09 жовтня 2024 року головний державний інспектор оперативного відділу № 1 управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил ОСОБА_2 склав щодо ОСОБА_1 протокол № 0421/20500/24 за ознаками ч.2  ст.471 МК України, відповідно до змісту якого ОСОБА_1 , в порушення вимог ст.ст.257,  366,  374 Митного кодексу України,  не задекларував товари загальною вартістю 746 841,59 грн, що переміщувалися ним через митний кордон України, які підлягали письмовому декларуванню, та оподаткуванню митними платежами.
Примірник протоколу разом із повідомленням від 10.10.2024 № 7.3-1/20-04/10/11252 про призначення розгляду справи на 14 жовтня 2024 року з 10:00 до 12:00 год був надісланий митницею на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом, а також на його електронну адресу.
14 жовтня 2024 року в.о. начальника Волинської митниці Чаборай А.М. виніс оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2  ст.471 МК України, відповідно до змісту протоколу № 0424/20500/24, і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 224 052,48 гривні.
Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що доказів переміщення позивачем через пункт пропуску "Ягодин" товарів, про які йдеться у відповіді митних оpгaнiв Республіки Польща від 18.04.2024 №0201-ЮМ.542.259.2024.2, надісланої листом Державної митної служби України від 23.09.2024 №20/20-01-01/7/983 «Про направлення матеріалів», матеріали справи про порушення митних правил не містять.
Суд першої інстанції також врахував, що під час митного оформлення був здійснений огляд транспортного засобу з номерним знаком НОМЕР_1 , яким підтверджується, що наявні у даному транспортному засобі товари відповідають заявленим у товаротранспортних документах, що підтверджується копією акту огляду, тому суд не може констатувати, що винуватість позивача доведено поза розумним сумнівом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до  статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Диспозицією ч.2  ст.471 МК України  передбачено відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами.
Згідно примітки до  ст.471 МК України  недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»).
Відповідно  до  ч.1  ст.257  Митного  кодексу  України  декларування  здійснюється шляхом  заявлення  за  встановленою  формою  (письмовою,  усною,  шляхом  вчинення дій)  точних  відомостей  про  товари,  мету  їх  переміщення  через  митний  кордон України,  а  також  відомостей,  необхідних  для  здійснення  їх  митного  контролю  та митного оформлення.
Відповідно  до  положень  ст.366  Митного  кодексу  України  двоканальна  система  -  це спрощена  система  митного  контролю,  яка  дає  громадянам  змогу  здійснювати декларування,  обираючи  один  з  двох  каналів  проходу  (проїзду  транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.
Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Митного кодексу України ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної  території  України  -  сукупність  дій,  пов`язаних  із  переміщенням  товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку.
Відповідно до частини першої статті 489 МК посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Такі ж норми містяться і в статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП).
Відповідно до статті 251 КУпАП (як передбачено і статтею 495 МК), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Колегія суддів наголошує, що згідно  ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до п.1  ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.
Положеннями частин першої-третьої статті 318 МК передбачено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання митними органом мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
За змістом частин першої та третьої статті 320 МК визначено, що форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Не допускаються визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь посадових їх осіб у здійсненні митного контролю. Якщо за результатами застосування системи управління ризиками не визначено необхідності проведення митного огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митне оформлення та випуск цих товарів, транспортних засобів за рішенням митниці (митного посту) можуть бути здійснені без пред`явлення зазначених товарів, транспортних засобів митниці (митного посту) або з пред`явленням, але без проведення їх митного огляду.
Відповідно до пункту 1 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 22.04.2011 №260 «Про організацію та здійснення огляду транспортних засобів і вантажів» (далі – Наказ №260) комплекс дій та заходів щодо недопущення випадків незаконного переміщення через державний кордон осіб з використанням обладнаних схованок та їх виявлення, а також незаконного переміщення, у тому числі з використанням схованок, через державний кордон зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених для переміщення через державний кордон, виявлення викрадених транспортних засобів здійснювати шляхом огляду транспортних засобів та вантажів.
Згідно пункту 2 вказаного Наказу №260 огляд транспортних засобів і вантажів здійснювати із застосуванням заходів контролю першої та другої лінії прикордонного контролю з дотриманням норм частини другої та четвертої статті 6 Закону України «Про прикордонний контроль» ( 1710-17 ) щодо початку та закінчення прикордонного контролю.
Контроль першої лінії включає проведення заходів перевірки в мінімально необхідному обсязі для визначення наявності законних підстав для перетинання державного кордону транспортними засобами та вантажами. Він передбачає проведення візуального огляду транспортних засобів та вантажів без втручання в їх конструктивні особливості (зовнішній огляд транспортних засобів та вантажів, огляд кабін, купе, кают, салонів, цілісності упаковок, наявність пломб, спостереження за поведінкою пасажирів та обслуговуючого персоналу).
Постановою Кабінету міністрів України від 23.05.2012 № 467 затверджено вичерпний перелік підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення органами доходів і зборів.
Відповідно до пункту 5 «Порядку здійснення фото-, відео фіксації митних та інших формальностей, які проводяться контролюючими органами», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 08.06.2016 № 370 (далі – Порядок №370), фото-, відео фіксація застосовуються:
- посадовою особою органу доходів і зборів у разі, коли за результатами застосування системи управління ризиками необхідне здійснення фото-, відеофіксації під час проведення митних формальностей, а також у разі необхідності зафіксувати проведення митних формальностей на будь-якому етапі митного контролю;
- посадовою особою органу доходів і зборів у разі проведення огляду (переогляду) за ініціативою контролюючих та правоохоронних органів;
- посадовими особами ДФС, Адміністрації Держприкордонслужби та Національної поліції, що включені до складу Міжвідомчого цільового центру та спільних мобільна: груп з попередження та виявлення фактів порушень законодавства з питань державної митної справи, на всіх етапах проведення заходів з виконання доручення Міжвідомчого цільового центру;
- посадовою особою органу доходів і зборів у разі проведення фізичного огляду товарів, передбаченого статтею 266 МК.
- у передбачених абзацами другим та четвертим цього пункту випадках фото-, відеофіксація здійснюється відповідно до вимог, визначених пунктами 9-25 цього Порядку.
- у передбачених абзацами третім та п`ятим цього пункту випадках фото-, відеофіксація здійснюється відповідно до вимог, визначених пунктами 9- 11, 13, 17, 21 цього Порядку. Заходи з фото-, відеофіксації, передбачені пунктами 14- 16, 19, 20, здійснюються посадовою особою органу доходів і зборів на усну або письмову вимогу декларанта чи посадової особи контролюючого або правоохоронного органу, за ініціативою яких проводиться огляд (переогляд).
Як вже було встановлено, за даними АСМО «Інспектор» транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1  заїхав 02.02.2024 о 04 год. 31 хв. в зону митного контролю митного поста «Ягодин» Волинської митниці в напрямку «в`їзд» з Республіки Польща до України по смузі руху «червоний коридор» під керуванням ОСОБА_1 .
Як зазначено у протоколі про порушення митних правил №0421/20500/24 від 09.10.2024, згідно уніфікованої митної квитанції МД-1 серії ЄЄ №0035549 від 02.02.2024 ОСОБА_1 сплачено митні платежі лише за товар, вартістю 34 498 грн 55 коп., а саме: «Велосипеди дорожні, двоколісні, що були у використанні, підліткові - 5 шт., для дорослих - 7 шт. Всього - 12 штук.  
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, водій ОСОБА_1 при перетині митного кордону в п/п "Ягодин" дотримався всіх вимог технологічної схеми. Від митного контролю нічого не приховував. Сплатив всі нараховані йому митні платежі за уніфікованою митною квитанцією МД-1 серії ЄЄ №0035549 від 02.02.2024, яку виписав співробітник митниці. Після завершення митного контролю ОСОБА_1 отримав на контрольному талоні проходження по "червоному коридору" ОНП посадової особи ПМО м/п "Ягодин" і без застережень, як з боку митників, так і з боку прикордонників, покинув пункт пропуску, що підтверджується копією контрольного талону для проходження по "червоному коридору".
Колегія суддів зауважує, що під час митного оформлення був здійснений огляд транспортного засобу з номерним знаком НОМЕР_1 , яким підтверджується, що наявні у транспортному засобі товари відповідають заявленим у товаротранспортних документах, що підтверджується копією акту огляду.
Також під час огляду здійснювалась фотофіксація, доданими фотоілюстративними таблицями підтверджені результати огляду задекларованого товару.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що будь-яких доказів переміщення ОСОБА_1 через пункт пропуску "Ягодин" інших товарів, зокрема, про які йдеться у відповіді митних оpгaнiв Республіки Польща від 18.04.2024 №0201-ЮМ.542.259.2024.2, відповідачем не надано.
Апелянт наголошує, що основним  і  беззаперечним  доказом,  що підтверджує факт недекларування позивачем товарів вартістю 746  841, 59 грн., є відповідь митних органів Республіки Польща  від  18.04.2024  №0201-IGM.542.259.2024.2, яка отримана в рамках надання взаємної адміністративної допомоги, до якої долучена експортна митна декларація від  01.02.2024  №24PL301010Е0133730, в  графі  8  якої  зазначено,  що «Одержувачем» товарів є – PYSARUK  YURII,  зазначена  його  дійсна  адреса  місця проживання та закордонний паспорт.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що експортна декларація EX-1 — це офіційний документ, що підтверджує намір експортера вивезти товари за межі певної країни або митного союзу. Вона містить докладну інформацію про товар, його кількість, походження, призначення, вартість, а також про експортера та імпортера.
Додана до інформації польської митниці у м. Білі Підляски польська експортна декларація на загальну вартістю 79 647,81 польських злотих вiд 01.02.2024 №24PL301010E0133730 на товар «товари домашнього вжитку марки ІКЕА в асортименті, офісні товари, зубні щітки, шампуні, освіжувачі повітря» не доводить, що зазначені товари переміщувалися ОСОБА_1 саме 02.02.2024 о 04 год. 31 хв. через п/п "Ягодин".
Лист митних органів Республіки Польща від 18.04.2024 №0201-ЮМ.542.259.2024.2 не підтверджує вину позивача у справі про порушення митних правил та не доводить наявності події такого правопорушення, оскільки вказана інформація підтверджує лише намір вивезення товару, при  цьому, жодним чином не підтверджує переміщення товарів через митний кордон України 02.02.2024. 
Судом першої інстанції слушно зауважено, що до матеріалів справи не додані комерційні документи щодо переміщення товарів, про які йдеться у листі польських митників. Відповідь на уточнюючий запит польські митники не надіслали.
Таким чином, достовірних та достатніх доказів переміщення позивачем товарів, які не були задекларовані на митну територію України відповідачем не надано.
Застосовуючи практику Верховного Суду (зокрема, постанова від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к) апеляційний суд наголошує, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою, стосовно якої складено протокол про правопорушення. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (в даному випадку митного органу) має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, відображеній у протоколі, як суть правопорушення. Наявність таких обставин, яким версія митного органу не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення (в даному випадку митний орган), був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у інкримінованих діях.
Зважаючи на те, що позивач заперечує факт вчинення правопорушення, а протилежне відповідачем не доведено, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у діях позивача складу правопорушення, передбаченого частиною другою статті 471 МК. 
При обґрунтуванні цієї постанови апеляційним судом також враховується п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й відрізних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись статтями 286, 272, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                                  п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Любомльського районного суду Волинської області у справі № 163/2457/24 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 02 червня 2025 року