ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 травня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/4495/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року (суддя Врона О.В.) в адміністративній справі за позовом Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Дніпровська теплоелектроцентраль» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0022420411 від 15.01.2024, винесене на підставі акту «Про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток» №47763/04-36-04-11-061/00130820 від 20.12.2023.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, камеральну перевірку проведено з порушенням строків, визначених ст.76 ПК України (протягом 30 днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкового декларації або уточнюючого розрахунку) та без посилання в акті перевірки на норми ст.102 ПК України, що свідчить про не обґрунтованість її проведення, а відтак, безпідставності встановлення нею фактичних даних та відсутності правових наслідків для складання оспорюваного податкового повідомлення-рішення. Узгоджена сума грошового зобов`язання протягом строків визначених в податкових деклараціях з податку на прибуток, була сплачена Товариством своєчасно, згідно розмірів і строків, визначених в податкових деклараціях. За таких обставин АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» не може притягатися до відповідальності у вигляді штрафу в зазначеному розмірі, оскільки в діях платника відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 ПК України.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року у  задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі.  Скаржник  посилається на те, що   узгоджена суму грошового зобов`язання протягом строків визначених в податкових деклараціях з податку на додану прибуток в перевіряємий період, була сплачена AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ», згідно розмірів та строків визначених в податкових деклараціях, зокрема: заборгованість за декларацією від 03.08.2017 року № 9152341911 в сумі 148 949 грн. сплачена в установлений термін 03.07.2017 року (Копія платіжного доручення № 6 від 03.07.2017 року надана до матеріалів справи); заборгованість за декларацією від 08.08.2018 року № 9163978712 в сумі 270 254 грн. сплачена в установлений термін 26.06.2018 року (Копія платіжного доручення № 1145 від 26.06.2018 року надана до матеріалів справи); заборгованість за декларацією від 24.07.2019 року № 9161134798 в сумі 252 022 грн. сплачена в установлений термін 27.06.2019 року (Копія платіжного доручення № 7 від 03.06.2019 року надана до матеріалів справи). Враховуючи зазначення строків несвоєчасної сплати узгоджених зобов`язань з податку на прибуток в оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні та розрахунку штрафних санкцій, вбачається, що податковою було змінено призначення платежів. Товариством своєчасно відповідно до поданих декларацій сплачувало податок На прибуток. Податковим же органом здійснено зарахування оплати поточних платежів на погашення грошових зобов`язань з податкового боргу. Зміна призначення платежу, здійснена відповідачем, призвела до штучного виникнення заборгованості з податку на прибуток в періоди зазначені в Акті камеральної перевірки. Таким чином, узгоджена суму грошового зобов`язання протягом строків визначених в податкових деклараціях з податку на прибуток, була сплачена AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» своєчасно, згідно розмірів та строків визначених в податкових деклараціях, а зміна призначення платежів не залежала від волі платника. За таких обставин платник податків - AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» не може притягатися до відповідальності у вигляді штрафу в зазначеному розмірі, оскільки в діях такого платника відсутній склад правопорушення передбаченого ст. 124 ПК України. Отже, оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 0022420411 від 15.01.2024 про застосування штрафу в розмірі 831 350,77 грн. є незаконним, оскільки визначення штрафних санкцій стало наслідком зміни відповідачем призначення платежів указаних AT «ДНІПРОВСЬКА ТЕЦ» в платіжних документах на сплату узгоджених податкових зобов`язань з податку на прибуток.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 20.12.2023 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, пункту 75.1 статті 75 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями, у порядку визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу ІІ Кодексу проведено камеральну перевірку щодо порушень термінів сплати (перерахування) з податку на прибуток.
Результати перевірки оформлені актом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 20.12.2023 №47763/04-36-04-11-061/00130820 від 20.12.2023.
За висновком податкового органу дані камеральної перевірки свідчать про порушення АТ «Дніпровська ТЕЦ» (код ЄДРПОУ 00130820) вимог підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 пункту 57.1 статті 57 Кодексу щодо термінів сплати узгоджених сум грошових зобов`язань з податку на прибуток АТ «Дніпровська ТЕЦ».
На підставі вказаного акту податковим органом складено податкове повідомлення-рішення №0022420411 від 15.01.2024 (форма «Ш») про застосування штрафу 10% в сумі 813507,66 грн. за порушення строків сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток за період 2014-2019 років.
Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України в редакції на час виникнення спірних відносин).
Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до положень підпунктів 19-1.1, 19-1.1.2 пункту 19-1.1.статті 19-1 ПК України контролюючі органи, що визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків, контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.
За змістом підпунктів 20.1.4, 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пунктів 61.1, 61.2 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункту 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Предметом камеральної перевірки також можуть бути, зокрема: своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Відповідно до підпункту 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно (пункт 31.1 статті 31 ПК України).
Відповідно до пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (пункт 36.3 статті 36 ПК України).
Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи (пункт 36.5 статті 36 ПК України).
Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до пункту 87.9 статті 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Пунктом 131.2 статті 131 ПК України визначено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.
Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжній інструкції (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.
Згідно з пунктом 124.1 статті 124 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Отже, встановлена пунктом 87.9 статті 87 ПК України заборона платникам податків спрямовувати кошти на погашення грошового зобов`язання до повного погашення податкового боргу (крім випадків, визначених цим же пунктом) кореспондується з обов`язком контролюючого органу зараховувати такі кошти в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Якщо платник сплачує суму грошового зобов`язання, але при цьому має податковий борг із податку, то сплачена сума зараховується в погашення податкового боргу з цього податку у календарній черговості виникнення такого боргу. Тобто, погашення відповідних зобов`язань здійснюється контролюючим органом за таким алгоритмом - основне зобов`язання, штраф, пеня. При цьому відповідні дії повинні здійснюватися у порядку черговості виникнення податкового зобов`язання.
В свою чергу, сплата податкового зобов`язання перед погашенням податкового боргу, тобто з порушенням правил пункту 87.9 статті 87 ПК України, внаслідок чого контролюючий орган здійснює зарахування коштів на погашення податкового боргу замість платника, не може вважатися належною сплатою податкового зобов`язання та тягне за собою відповідальність, передбачену пунктом 126.1 статті 126 ПК України.
Такі правові висновки неодноразово виснувались Верховним Судом, зокрема, в постановах від 26.03.2019 у справі № 810/315/17, від 22.02.2024 у справі №813/4825/17, від 18.07.2024 у справі № 1240/2871/18.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Матеріалами справи підтверджено, що  відповідно до звітної декларації з податку на прибуток за 2014 рік від 27.02.2015 №9081229284 підприємством нараховані податкові зобов`язання до сплати у розмірі 22 980 666 грн., терміном сплати 11.03.2015. Задекларовані податкові зобов`язання не були сплачені підприємством своєчасно. Податковий орган з метою стягнення заборгованості звернувся до суду.
Постановою від 13.03.2015 по справі №804/3957/15 про стягнення заборгованості у
сумі 22 980 666 грн. адміністративний позов задоволено. Суд постановив стягнути з АТ «ДТЕЦ» податковий борг з податку на прибуток за 2014 рік та відстрочити виконання судового рішення до 01.04.2016.
На виконання рішення суду щодо відстрочення терміну сплати податкових зобов`язань з податку на прибуток по податковій декларації за 2014 рік 31.03.2016 до ІКПП нарахована сума зобов`язань у розмірі 14 804 521,54 грн.
Позивачем протягом 2022-2023 років на бюджетний рахунок за кодом бюджетної класифікації 11020100 «Податок на прибуток підприємств i організацій, що перебувають у державній власності» сплачено грошові кошти, які відображені в ІКП та, відповідно до пункту 87.9 статті 87, пункту 131.2 статті 132 та підпункту 6 пункту 2 розділу ІІІ Порядку №5, автоматично зараховані в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.
Колегія суддів зазначає, що спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, що чітко встановлено абзацом другим пункту 87.9 статті 87 ПК України, тому незалежно від визначеного позивачем призначення платежу в наведених платіжних інструкціях, у разі наявності податкового боргу, сума такого платежу зараховується саме на погашення податкового боргу, оскільки це прямо передбачено нормами ПК України.
Тож, зазначення позивачем у платіжних інструкціях призначення платежу не свідчить про своєчасність сплати задекларованих зобов`язань за податковими деклараціями, а надані позивачем платіжні інструкції не можуть вважатися належною сплатою податкового зобов`язання перед погашенням податкового боргу.
Тому доводи скаржника, що контролюючим органом було самостійно здійснено зміну призначення платежів у платіжних документах позивача та сплачені кошти скеровано на погашення податкового боргу, всупереч приписам Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», пункту   33.2 статті 33 Закону України «Про платіжні послуги», оскільки вказані приписи законодавства не врегульовують правовідносин платника податків та контролюючого органу, не визначають порядок погашення податкового боргу такого платника та, відповідно, не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.
Колегія суддів звертає увагу, що зараховувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, є не правом, а обов`язком контролюючого органу згідно наведених приписів пункту 87.9 статті 87, пункту 131.2 статті 131 Податкового кодексу України, тому зараховуючи сплачені позивачем кошти в рахунок погашення податкового боргу, відповідач діяв у спосіб та у межах наданих повноважень.
З огляду на викладене, зважаючи на те, що за рахунок сплачених позивачем коштів був погашений його податковий борг за черговістю його виникнення, факт порушення позивачем строків сплати сум узгоджених грошових зобов`язань  з податку на прибуток АТ «Дніпровська ТЕЦ», які наведені в акті перевірки від 20.12.2023 №47763/04-36-04-11-061/00130820, підтверджений матеріалами справи та позивачем не спростований, визначення позивачу штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати сум податкових зобов`язань за 2014-2019 рр. на підставі пункту 124.1 статті 124 ПК України відповідає вимогам законодавства.
Законом України від 16.01.2020 № 466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» внесено зміни до Кодексу, у тому числі, в частині кваліфікації податкового правопорушення.
Так, відповідно до пункту 109.1. статті 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
При цьому, пунктом 109.3 статті 109 ПК України чітко визначено, що у випадках, визначених пунктами 123.2-123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2-125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.
У всіх інших випадках визначених Кодексом, за які передбачена фінансова відповідальність, обов`язок встановлення вини особи на контролюючі органи не покладений. Підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності є виключно не дотримання нею вимог Кодексу, за які така відповідальність встановлена.
Отже, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення у випадках, визначених пунктами 123.2-123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2-125-1.4 статті 125-1 ПК України, є встановлення контролюючими органами вини цієї особи.
У постановах від 16.03.2023 у справі №600/747/22-а, від 03.08.2023 у справі  №520/22505/21, від 22.08.2023 у справі  №520/18519/21 Верховний Суд сформулював висновки, які дають можливість розмежувати обставини, які утворюють склад правопорушення, за яке платник податків може бути притягнутий до відповідальності на підставі пунктів 124.1, 124.2 або 124.3 статті 124 ПК України.
Так, позиція Верховного Суду зводиться до того, що відповідальність, передбачена пунктом 124.1 статті 124 ПК України, не пов`язана із встановленням/доведенням вини платника податків у формі умислу у вчиненому діянні (дії або бездіяльності). Для притягнення до фінансової відповідальності платника податків згідно з цією нормою за загальним правилом достатнім є виявлення факту допущення платником податків порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.
Для притягнення до фінансової відповідальності платника податків згідно з цією нормою за загальним правилом достатнім є виявлення факту допущення платником податків порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.
Наведена правова позиція є такою, що   узгоджується і з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 23.01.2024  у справі №160/17160/21, яка є обов`язковою для врахування адміністративними судами згідно до вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи, що у спірних правовідносинах позивача притягнуто до фінансової відповідальності за пунктом 124.1 статті 124 ПК України, обов`язок встановлення його вини на контролюючі органи не покладений.
На підставі вищевикладеного  та з урахуванням наведених судом законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, колегія суддів вважає, що податкове повідомлення-рішення № 0022420411 від 15.01.2024 прийняте відповідачем на підставі, у межах та у спосіб, передбачений законодавством України, що свідчить про відсутність правових підстав для його скасування.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров