УХВАЛА
 
14 квітня 2025 року
м. Київ
 
справа № 128/4953/23
провадження № 61-89вп25 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., розглянувши питання про визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина,
 
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. 
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18 грудня 2023 року відкрито провадження у даній справі. 
У січні 2024 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітнього сина.    
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03 квітня 2025 року цивільну справу № 128/4953/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина направлено до Верховного Суду для визначення підсудності.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що сторони у справі, які є громадянами України, проживають за її межами, тому наявні підстави для визначення підсудності справи відповідно до статті 29 ЦПК України. 
10 квітня 2025 року матеріали цивільної справи № 128/4953/23 надійшли до Верховного Суду.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Частиною першою статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Згідно частини десятої статті 28 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.
Відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.
З матеріалів справи вбачається, що згідно копій паспортів сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є громадянами України. 
Згідно інформаційної довідки з реєстру Вінницької міської територіальної громади Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № НОМЕР_1                   від 13 грудня 2023 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно витягу з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповані території України або виїхали з такої території» Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України в період з 01 січня 2022 року по 27 грудня                                 2023 року громадяни України: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , перетнули державний кордон України та виїхали за межі території України.  
Установлено, що на момент звернення ОСОБА_1 до суду з позовом (04 грудня 2023 року), сторони, які є громадянами України, перебували за межами території України, оскільки ОСОБА_1 виїхала за кордон - 01 грудня 2023 року, а                   ОСОБА_2 виїхав - 09 листопада 2022 року. 
Також встановлено, що в матеріалах справи відсутні відповідні докази, які б підтверджували місце проживання сторін в Україні.
Ураховуючи викладене, підсудність даної цивільної справи № 128/4953/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, слід визначити Вінницькому районному суду Вінницької області.   
Верховним Судом враховано, що Вінницьким районним судом Вінницької області  відкрито провадження у вказаній справі за первісним позовом, здійснювався виклик сторін у призначені судові засідання, здійснювались відповідні запити, сторонами подавалися письмові пояснення, клопотання, заяви, письмові докази, тому доцільним є визначити підсудність вказаної справи саме Вінницькому районному суду Вінницької області. 
Керуючись статтею 29 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Підсудність справи № 128/4953/23 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, визначити Вінницькому районному суду Вінницької області. 
Матеріали цивільної справи № 128/4953/23 направити до Вінницькому районному суду Вінницької області. 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Суддя                                                                                                                   Є. В. Петров