П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 522/18342/24-Е	

Перша інстанція: суддя Ярема Х.С.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Турецької І. О.,
суддів – Градовського Ю. М., Шевчук О. А.
за участі секретаря – Алексєєвої Н. М.

представника апелянта – Хорунжи В. Г.;
представника позивача – адвоката Смолки О. В.

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2025 року у справі за позовом адвоката Смолки Олексія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Кузнецова Олега Олександровича, Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

17 жовтня 2024 року адвокат Смолка О. В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з позовом до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради (далі – Департамент), а також до інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Кузнецова О. О., в якому просив скасувати постанову серії ОДП №5351647 від 09.10.2024 по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі – КУпАП), відповідно до якої накладено адміністративне стягнення в сумі 340 грн.

В обґрунтування позову адвокат пояснює, що 09.10.2024 Сінаурідзе Ані, як водія автомобіля BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пункту 15.6 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі – Правила дорожнього руху), відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122 КУпАП, а саме: за здійснення в м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 2а, стоянки таким чином, що не відповідала способу поставлення транспортного засобу на стоянку, зазначеному табличками дорожніх знаків 7.6.1 -7.6.5.
Адвокат вважає дану постанову протиправною, оскільки його довірителька здійснила стоянку в зоні обслуговування офісної будівлі в м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 2а, яка відділена від тротуару і на яку не розповсюджуються вимоги табличок дорожніх знаків 7.6.1 – 7.6.5, які відносяться до проїзної частини дороги за цією адресою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2025 року позов задоволено частково.
Суд скасував спірну постанову та закрив щодо ОСОБА_1 справу про адміністративне правопорушення.
У задоволенні позовних вимог до інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Кузнецова О. О. суд відмовив.

Задовольняючи позовні вимоги частково та скасовуючи спірну постанову, суд першої інстанції вважав, що позивачка не допустила порушення пункту 15.6 Правил дорожнього руху, оскільки з фотофіксації, наданої відповідачем до матеріалів справи, вбачається, що автомобіль BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був припаркований перед вхідною частиною офісної будівлі, на відокремленому від тротуару майданчику для паркування автомобілів.
Також суд указав, що інспектор не може виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, Департамент подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Обґрунтовуючи доводи апеляції скаржник указує, що позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого пунктом 15.6 Правил дорожнього руху, а саме: «Здійснено стоянку таким чином, що не відповідає способу поставлення транспортного засобу на стоянку, зазначеному табличками до дорожніх знаків 7.6.1 - 7.6.5», а не за парковку на тротуарі.
Знак 5.43 «Зона стоянки» позначає початок зони, де дозволено стоянку на проїзній частині або вздовж проїзної частини за умови, що зазначаються на знакові або додаткових табличках під ним. Знак 5.43 з однією з табличок 7.6.1, 7.6.2, 7.6.3, 7.6.4, 7.6.5, 7.6.6, 7.6.7 позначає спосіб поставлення автомобіля.
Таблички 7.6.1 – 7.6.7 «Спосіб поставлення транспортного засобу на стоянку» застосовують зі знаком 5.43, щоб позначити спосіб поставлення транспортного засобу на стоянці біля тротуару або з його використанням.
На табличці 7.6.1 зазначено, що всі види транспортних засобів повинні бути поставлені на стоянку на проїзній частині вздовж тротуару.
На табличках 7.6.2 - 7.6.7 зазначено спосіб ставлення легкових автомобілів та мотоциклів на стоянці, зокрема із використанням тротуару, якщо його ширина при цьому залишиться не менше ніж 2,0 м відповідно до підпункту «в» пункту 15.10 Правил дорожнього руху.
Скаржник вважає, що тротуар, як і проїзна частина, є складовими елементами дороги загалом. Проте, дорога – це не лише проїзна частина, по якій рухається автомобільний транспорт, але й пішохідна зона, в тому числі й тротуар.
На думку скаржника, є помилковим висновок суду першої інстанції, що автомобіль BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був припаркований на окремій ділянці в зоні обслуговування офісної будівлі, а не на тротуарі і не в зоні дії дорожнього знаку 5.43, оскільки дія знаку поширюється на всю дорогу (той бік дороги, де встановлено знак), елементом якої є тротуар, саме зовнішній край якого обмежує дорогу по ширині.

Адвокат Смолка О. В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , скориставшись правом подання відзиву на апеляцію, вважає її необґрунтованою та просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Мотиви відзиву відтворюють позицію суду першої інстанції щодо відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Представник апелянта в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін.

Фактичні обставини справи.

09 жовтня 2024 року інспектор з паркування Кузнецов О. О. прийняв постанову серії ОДП №5351647 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП.
Зміст даної постанови свідчить, що 09.10.2024  о 15:28 год. водій транспортного засобу BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Одесі, на вул. Велика Арнаутська, 2А, здійснив стоянку транспортного засобу таким чином, що не відповідає способу поставлення транспортного засобу на стоянку, зазначеному табличками до дорожніх знаків 7.6.1 – 7.6.5, чим порушив вимоги пункту 15.6 Правил дорожнього руху.
За вчинення вказаного правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху.
Пунктом 15.6 Правил дорожнього руху передбачено, що стоянка всіх транспортних засобів у місцях, позначених дорожніми знаками 5.42.1, 5.42.2, 5.43, встановленими з табличкою 7.6.1, дозволяється на проїзній частині вздовж тротуару, а встановленими з однією з табличок 7.6.2-7.6.6 - легкових автомобілів і мотоциклів тільки так, як показано на табличці.
Табличка 7.6.1 позначає, що всі транспортні засоби повинні бути поставлені на стоянку на проїзній частині вздовж тротуару, а таблички 7.6.2-7.6.6 - спосіб поставлення легкових автомобілів і мотоциклів на стоянці біля тротуару та з його використанням.
Пункт 1.10 Правил дорожнього руху визначає «проїзну частину» як елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги. «Тротуар» визначено, як елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.
Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, слід погодитись з висновком суду першої інстанції, що пункт 15.6 Правил дорожнього руху, про порушення якого зазначено в оскаржуваній постанові, визначає порядок та способи стоянки транспортних засобів біля тротуару та з його використанням, але обов`язково на проїзній частині дороги.
В апеляції скаржник указує, що за адресою м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 2А, розміщений майданчик для платного паркування транспортних засобів, площею 498 кв. м. із відповідним розміщенням дорожнього знаку 5.43 з додатковою табличкою 7.6.1, тобто на цьому майданчику для платного паркування дозволяється стоянка на проїзній частині вздовж тротуару.
З фотофіксації, наявної в матеріалах справи, вбачається автомобіль BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який стояв перпендикулярно до проїзної частини вулиці Велика Арнаутська, на відокремленому від тротуару майданчику для паркування автомобілів перед вхідною частиною офісної будівлі, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 2А. При цьому, між місцем стоянки автомобіля та проїзною частиною вулиці за цією адресою, розміщений тротуар.
Отже, слід погодитись з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави вважати місце стоянки автомобіля BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який стояв перпендикулярно до тротуару, проїзною частиною дороги, на яку розповсюджується дія знаку 7.6.1 (всі транспортні засоби повинні бути поставлені на стоянку на проїзній частині вздовж тротуару).

Колегія суддів вважає помилковими доводи апеляції, що дорожній знак 5.43 з табличкою 7.6.1 розповсюджується на ту територію, де перебував BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки як вбачається з фотофіксації транспортний засіб перебуває не на проїзній частині, а на відокремленому від тротуару майданчику для паркування автомобілів перед вхідною частиною офісної будівлі.

За таких підстав, колегія суддів відкидає доводи скаржника та вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до вимог статті 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення – відсутні.
Розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України не передбачений.
Стаття 272 КАС України встановлює особливості оскарження даної категорії справ та встановлює, що судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись статтями 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради – залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2025 року у справі за позовом адвоката Смолки Олексія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Кузнецова Олега Олександровича, Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя                                                             І. О. Турецька

суддя                                                             Ю. М. Градовський

суддя                                                             О. А. Шевчук