ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1577/24  Номер провадження 22-ц/814/1333/25	Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,
суддів Кузнєцової О.Ю., Одринської Т.В., 
за участю секретаря судового засідання Філоненко О.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Педорич Віталій Іванович, на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 червня 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», третя особа – Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про відшкодування завданих збитків та стягнення моральної шкоди, 

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» (далі – АТ «ОГС «Полтавагаз»), третя особа – Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі – ТОВ «ГК «Нафтогаз України») про відшкодування завданих збитків та стягнення моральної шкоди.
У зв`язку із заміною лічильника, який мав відмінні від попереднього показники, у позивача виникла заборгованість за природний газ, який не поставлявся та не споживався останньою.
Враховуючи вище викладене, позивач прохала суд стягнути з АТ «ОГС «Полтавагаз» на користь ОСОБА_2 : 23001,41 грн – відшкодування завданих збитків, 100000,00 грн – відшкодування завданої моральної шкоди, а також стягнути витрати на оплату правничої допомоги.
Короткий зміст заяви про припинення представництва
У червні 2024 року від представника ОСОБА_2 – адвоката Педорича В.І. до місцевого суду надійшла заява про припинення здійснення представництва позивача у зв`язку з її смертю.
До поданої заяви долучено копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , виданого 06 червня 2024 року Миргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, серія НОМЕР_1 .
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 червня 2024 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до АТ «ОГС «Полтавагаз», третя особа – ТОВ «ГК «Нафтогаз України» про відшкодування завданих збитків та стягнення моральної шкоди.
Місцевий суд ухвалюючи оскаржуване судове рішення дійшов до висновку, що предметом спірних правовідносин, а саме відшкодування споживачу спричиненої шкоди в матеріальному та моральному виразі у зв`язку з неналежним наданням послуг, є такими, що тісно пов`язані з особою позивача по справі, а тому не допускають правонаступництва.
Узагальнені вимоги апеляційної скарги
З ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 червня 2024 року не погодилася особа, яка не брала участі у розгляді справи - ОСОБА_1 , як спадкоємець на майно, зокрема житловий будинок, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , та оскаржив її в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу, в якій прохав суд скасувати оскаржуване судове рішення в частині закриття провадження у справі про відшкодування завданих збитків та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, а також стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору.
Позиція учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, оскаржуване судове рішення у частині закриття провадження щодо відшкодування завданих збитків є незаконним та необґрунтованим, а також таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування висновків Верховного Суду, що висловлені, зокрема у постанові від 31 травня 2023 року у справі №308/12227/13-ц.
Крім того, місцевим судом не було застосовано норму матеріального права, яка підлягала застосуванню – частина перша статті 1230 ЦК України, згідно положень якої до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях.
Також неправильно застосовано положення пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки правовідносини в частині відшкодування збитків передбачають правонаступництво.
Щодо відзиву на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача прохав суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 червня 2024 року залишити без змін.
Наголошено, що оскільки предметом спору, згідно позовних вимог ОСОБА_2 , є стягнення матеріальної та моральної шкоди, що стосується прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщини, то суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про закриття провадження у справі.
Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції
Представник АТ «ОГС «Полтавагаз» під час судового засідання заперечувала проти задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 , наголошуючи на недопущенні правонаступництва у спірних правовідносинах.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши позицію представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Щодо меж перегляду ухвали місцевого суду
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Педорич В.І., стосується виключно незгоди із закриттям провадження у частині відшкодування завданих збитків, то в суду апеляційної інстанції відсутні підстави для перегляду ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 червня 2024 року у частині закриття провадження щодо відшкодування завданої моральної шкоди.
Позиція апеляційного суду
Щодо правонаступництва
Під час з`ясовування, чи є законним та обґрунтованим оскаржуване судове рішення в частині закриття провадження щодо відшкодування завданих збитків, перед судом апеляційної інстанції постали питання, чи допускають спірні правовідносини правонаступництво та чи стосується оскаржена ухвала суду першої інстанції прав, свобод інтересів та/або обов`язків ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_2 .
У разі смерті фізичної особи суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи (частина перша статті 55 ЦПК України).
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
У постанові від 18 січня 2023 року в справі № 752/16818/18 Верховний Суд зробив висновок, що процесуальне правонаступництво - це заміна під час провадження у цивільній справі сторін або третіх осіб іншими особами, до яких переходять права та обов`язки у спірних правовідносинах. Суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами. Проте процесуальне правонаступництво можливе лише тоді, коли у майнових відносинах відбулось правонаступництво. Отже, при вирішенні питання про залучення правонаступників учасників справи суду потрібно встановити наявність чи відсутність правонаступництва на підставі норм матеріального права у спірних правовідносинах.
У постанові від 08 лютого 2023 року у справі № 760/9496/21 Верховний Суд виснував, що визначальним під час вирішення питання про залучення правонаступників до участі у справі є встановлення, чи допускають спірні правовідносини правонаступництво та чи є відомими особи, які прийняли спадщину. Саме для встановлення осіб, які прийняли спадщину, статтею 251 ЦПК України передбачений обов`язок суду зупинити провадження у справі, правовідносини у якій допускають правонаступництво.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
До складу спадщини не входять права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу (стаття 1219 ЦК України).
Так, з матеріалів справи вбачається, що підставою для подання позовної заяви щодо відшкодування завданих збитків ОСОБА_2 слугувало те, що у зв`язку із заміною лічильника у належному їй домоволодінні, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який мав відмінні від попереднього показники, у позивача виникла заборгованість за природний газ, який не поставлявся та не споживався останньою.
Згідно наданої до суду апеляційної інстанції копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 грудня 2024 року вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є її син – ОСОБА_1 .
Щодо правонаступництва у спірних правовідносинах про відшкодування завданих збитків
Згідно частини першої статті 1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях, або право на відшкодування збитків, що належало спадкодавцеві відповідно до закону.
У постанові від 17 листопада 2020 року у справі № 662/541/15-ц Верховний Суд виснував, що під час застосування буквального тлумачення частини першої статті 1230 ЦК України можливий висновок, що спадкоємці набуватимуть лише право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях. Проте це неповністю відповідало би змісту статей 608, 1218, 1219 ЦК України та суперечило б принципу справедливості, інакше в нерівному становищі опинялися б спадкоємці кредитора-учасника договірного зобов`язання і спадкоємці кредитора-учасника недоговірного зобов`язання. Тому основним критерієм включення таких прав до складу спадщини повинно бути встановлення того, чи є право нерозривно пов`язаним із особою кредитора. Додатковим аргументом включення права на відшкодування шкоди у недоговірному зобов`язанні до складу спадщини є припис частини першої статті 1231 ЦК України, у якій передбачено перехід у спадщину обов`язку відшкодувати майнову шкоду у недоговірному зобов`язанні.
Звертаючись до суду з позовною заявою у частині відшкодування завданих збитків ОСОБА_2 вказувала на те, що у зв`язку із заміною лічильника у належному їй домоволодінні, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який мав відмінні від попереднього показники, у позивача виникла заборгованість за природний газ, який не поставлявся та не споживався останньою.
Крім того, позивачем наголошувалося, що вказаними діями відповідачем було порушено вимоги Кодексу газорозподільних систем та Типового договору розподілу природного газу.
Аналіз підстав позову свідчить, що вимога про відшкодування завданих збитків у спірних правовідносинах безпосередньо не пов`язана із особою спадкодавця, не має суто особистісного характеру, а отже, висновки суду першої інстанції про закриття провадження у справі у частині вирішення позовних вимог про відшкодування завданих збитків є помилковим, зробленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
У постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 461/5113/16 Верховний Суд зазначив, що захист права власності не належить до тих прав, які відповідно до статті 1219 ЦК України є особистими і стосовно яких правонаступництво є недопустимим, оскільки здійснення цього права не пов`язано з певною особою, а тому може здійснюватися і спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах.
У постанові від 07 грудня 2020 грудня у справі № 760/8799/17 Верховний Суд виснував, що право власності на частину квартири, з метою захисту якого і звернувся до суду позивач, не належить до тих прав, які згідно зі статтею 1219 ЦК України є особистими і щодо яких правонаступництво є недопустимим, оскільки здійснення цього права не пов`язано з певною особою, а тому може здійснюватися і спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах.
Суд апеляційної інстанції врахував, що звернення позивача до суду з позовом зумовлено завданням, як вона наполягала, збитків щодо утримання належного їй майна, а не здоров`ю, а тому пред`явлення такого позову є способом захисту права власності, відносини щодо здійснення якого підлягають правонаступництву спадкоємцями власника такого майна. Тож право на відшкодування завданих збитків безпосередньо не пов`язане з особою спадкодавця, не має суто особистісного характеру, а тому в спірних правовідносинах правонаступництво допускається.
Наведеного суд першої інстанції не врахував, помилково вважаючи, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва у частині вимог про відшкодування завданих збитків.
Оскільки спірні правовідносини про відшкодування завданих збитків допускають правонаступництво, суд першої інстанції зобов`язаний був зупинити провадження у справі для встановлення осіб, які прийняли спадщину, та залучення їх до участі у справі як правонаступників позивача.
Також суд апеляційної інстанції врахував, що суд першої інстанції закрив провадження у справі до закінчення строку прийняття спадщини після смерті позивача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановивши оскаржуване судове рішення 20 червня 2024 року, що згідно позиції Верховного Суду від 09 серпня 2023 року по справі № 758/2928/19 також є порушенням норм процесуального права.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Пунктом 6 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції встановив, що місцевий суд зробив помилкові висновки про те, що спірні правовідносини про відшкодування завданих збитків не допускають правонаступництво, а тому провадження у справі підлягає закриттю. Такі висновки суперечать правовій позиції Верховного Суду щодо правонаступництва у подібних правовідносинах, тож оскаржувана ухвала суду першої інстанції у частині закриття провадження у справі щодо вимог про відшкодування завданих збитків підлягає скасуванню з направленням справи у цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Щодо судових витрат
Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. 
У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц зазначено, що постанова про передачу справи на новий розгляд не є остаточним вирішенням спору по суті, а тому висновки про розподіл судових витрат у такому випадку будуть вважатися передчасними.
Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а справа передачі до суду першої інстанції для продовження розгляду, то питання відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до статті 141 ЦПК України, підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Педорич Віталій Іванович – задовольнити частково.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 червня 2024 року у частині закриття провадження у справі щодо вимог про відшкодування завданих збитків – скасувати, справу у цій частині направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 березня 2025 року.

Головуючий                                                                В.П. Пікуль 

Судді                                                                        О.Ю. Кузнєцова

Т.В. Одринська