П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/4831/24-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Анісімов О.В.  
Суддя-доповідач -  Гонтарук В. М.   
09 червня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Білої Л.М.  Моніча Б.С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року (ухвалене в м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Нафта КС" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.
12 березня 2025 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.
21 квітня 2025 року до суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за їх участю у відкритому судовому засіданні.
Розглянувши вказане клопотання, суд ухвалою від 23 квітня 2025 року призначив розгляд справи  у відкритому судовому на 20 травня 2025 року.
20 травня 2025 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що представник Чокан М.Б., яка відповідальна за супроводження даної справи братиме участь в судовому засіданні призначеним Запорізьким окружним адміністративним судом 20.05.2025 року о 10: 00 год.
З метою надання можливості представнику відповідача бути присутньою при розгляді справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення вказаного клопотання та  відкладення розгляду справи на 03.06.2025 року.
27 та 28 травня 2025 року від сторін надійшли клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, в задоволенні яких ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2025 року було відмовлено.
Також, від відповідача 29 травня 2025 року надійшли до суду додаткові пояснення та клопотання про відкладення судового засідання.
Як вбачається зі змісту клопотання, підставами неможливості прибуття в судове засідання, представник відповідача зазначає про те, що Чокан М.Б., яка відповідальна за супроводження даної справи з 02.06.2025 року по 06.06.2025 року перебуватиме у відпустці.
Даючи оцінку вказаному клопотанню, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.
Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 7 ст. 56 КАС України законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.
При цьому, законодавчо не обмежено кількість представників органу, що дає можливість надати право представляти інтереси іншому представнику за необхідності, питання внутрішньої організації роботи Головного управління ДПС у Чернівецькій  області не є поважною підставою неможливості прибуття представника в судове засідання.
Враховуючи вищенаведені обставини, та те, що судом було вжито усі заходи з метою участі сторін в розгляді справи, а також відповідачу було надано можливість з`явитись до суду для надання свої доводів по справі, останній не скористався таким правом, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що клопотання Головного управління ДПС у Чернівецькій області є необґрунтованим, невмотивованим та не підтверджене належними доказами, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.
При цьому суд враховує, що в матеріалах справи достатньо доказів для повного дослідження обставин справи та прийняття законного рішення у справі без участі представника відповідача.
03 червня 2025 року до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що ТОВ «ЄВРО НАФТА КС», зареєстроване, як юридична особа з 10.09.2015 року, перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС в Чернівецькій області (Глибоцька ДПІ) з 10.09.2015 року, №241215135130, у період, який перевірявся було платником в тому числі податку на прибуток, податку на додану вартість та акцизного податку.
У період з 30.05.2024 року по 12.06.2024 року посадовими особами Головного управління ДПС в Чернівецькій області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ЄВРО НАФТА КС», з питань податкового законодавства за період з 01.01.2017 року по 31.03.2024 року, валютного за період з 01.01.2017 року по 31.03.2024 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 року по 31.03.2024 року, яка документована актом перевірки від 26.06.2024 року, №7039/Ж5/24-13-07-09/40004058 (Т.1, а.с.17-126).
У ході перевірки, поміж іншого, виявлені наступні порушення:
- п.44.1, п.44.2, п.44.6 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, п.5, п.7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Доходи» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року, №290 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року, за №860/4153, в результаті чого занижено податок на прибуток у періоді, що перевірявся на загальну суму 1830922 грн, в тому числі за 2018 рік у сумі 898342 грн, 2019 рік у сумі 527772 грн та 2020 рік у сумі 404808 грн;
- п.44.1 ст.44, п.193.1 ст.193, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 2034358 грн, в тому числі за серпень місяць 2018 року в сумі 122 743 грн., вересень місяць 2018 року в сумі 58 002 грн., за жовтень місяць 2018 року в сумі 220521 грн., за листопад місяць 2018 року в сумі 283842 грн., за грудень місяць 2018 року в сумі 264209 грн., за січень місяць 2018 року в сумі 457632 грн., за лютий місяць 2019 року в сумі 177 621 грн., за лютий місяць 2020 року в сумі 53 332 грн., за березень місяць 2020 року в сумі 192 572 грн., за квітень місяць 2020 року в сумі 166206 грн., за червень місяць 2020 року в сумі 21567 грн та за липень місяць 2020 року в сумі 16111 грн.
За наслідками розгляду акту перевірки, відповідачем прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:
- №00000/9238/Ж10/24-13-07-09 від 08.08.2024р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств в сумі 2055507,5 грн., з яких 1830922 грн. за податковими зобов`язаннями та 224585,5 грн. за штрафними санкціями;
- №00000/9241/Ж10/24-13-07-09 від 08.08.2024р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 2 542 947,5 грн., з яких 2034358 грн. за податковими зобов`язаннями та 508589,5 грн. за штрафними санкціями.
Відповідно до акту перевірки від 26.06.2024 року, №7039/Ж5/24-13-07-09/40004058, суть порушень полягала у тому, що перевіркою не підтверджено наявність поставок від ТОВ "ЛОГРОТЕК", ТзОВ ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА ФІРМАНК АВА-ТРЕЙД, ТОВ БРЕНЕЛ, ТзОВ Нафтова компанія «СІТІ ОЙЛ», ТзОВ ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «ВІЗИТ ДОМ» та ТОВ «ВІНПЕК», не підтверджено фактичне здійснення господарської операції, в зв`язку з чим надані до перевірки документи не мають силу первинних документів.
Враховуючи наведене перевіркою не встановлено придбання ТОВ ,,ЄВРО НАФТА К С у вищезазначених підприємств за перевіряємий період ТМЦ, а лише оформлення господарських операцій первинними документами.
Оскільки ТМЦ, які оформлені документами від ТОВ "ЛОГРОТЕК", ТзОВ ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА ФІРМАНК АВА-ТРЕЙД, ТОВ БРЕНЕЛ, ТзОВ Нафтова компанія «СІТІ ОЙЛ», ТзОВ ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «ВІЗИТ ДОМ» та ТОВ «ВІНПЕК», не могли поставлятися, однак оприбутковані по бухгалтерському обліку ТОВ ,,ЄВРО НАФТА КС та в подальшому використані в господарській діяльності підприємства (реалізація ПММ через АЗС), то, відповідно, даний факт свідчить про безоплатне одержання підприємством даного товару.
З врахуванням вищенаведених законодавчих норм та фактів, встановлених в ході перевірки ТОВ „ТОВ ЄВРО НАФТА КС, за результатами документальної перевірки встановлено неможливість реального здійснення господарських операцій в частині отримання товарів у наступних постачальників:
1) ТзОВ ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА ФІРМАНК АВА-ТРЕЙД (код 41197302) на загальну суму 2 092 189,44 грн., в тому числі ПДВ 348 698,24 грн.,
2) ТзОВ ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ«ВІЗИТ ДОМ» (код 43122862) на загальну суму 1547851,20 грн. в тому числі ПДВ 257975,20 грн.,
3) ТОВ БРЕНЕЛ (код 43385418) на загальну суму 1 150 871,80 грн., в тому числі ПДВ в сумі 191 811,96 грн.,
4) ТзОВ Нафтова компанія «СІТІ ОЙЛ» (код 42270759) на загальну суму 4505376,00 грн. в тому числі ПДВ в сумі 750 895,99 грн.,
5) ТОВ „ВІНПЕК (код 40368520) в сумі 736455,00 грн., в тому числі ПДВ 122742,50 грн.
6) ТОВ «ЛОГРОТЕК» (код ЄДРПОУ 38606229) на 2 173 403,90 грн., в тому числі ПДВ 362 233,98 грн.
Про відсутність реального характеру відповідних операцій свідчить наявність таких обставин як те, що здійснені господарські операції не підтверджуються наданими до перевірки первинними документами, у зв`язку з відсутністю походження товару, відсутністю необхідних трудових ресурсів у контрагентів, нафтобази та АЗС чи іншого майна, яке економічно необхідне для здійснення такої діяльності.
За таких обставин, відповідач прийшов до висновку, що ТОВ „ЄВРО НАФТА КС у період з 01.01.2017 року по 31.03.2024 року отримало товар від неідентифікованих суб`єктів та в порушення п.5, п. 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», п. 44.1 ст. 44, п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України не включило до складу інших операційних доходів безоплатне одержання товару загальною вартістю 10 171 790 грн., в тому числі за 2018 рік у сумі 4 990786 грн., 2019 рік у сумі 2 932 068 грн. та 2020 рік у сумі 2 248 936 грн.
Також,  встановлено, що:
- 05.09.2018 року між ТОВ „ЄВРО НАФТА КС та ТОВ «ЛОГРОТЕК» укладено договір поставки нафтопродуктів №2018/09/0503 (Т.2, а.с.1-4). Наведена господарська операція документована актом звіряння, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунками на оплату, сертифікатами відповідності, паспортами (Т.2,а.с.5-90). Операція проведена в проміжок часу з 05.09.2018 року по 18.02.2019 року, розрахунки проведені у повному обсязі;
- 20.03.2020 року між ТОВ „ЄВРО НАФТА КС та ТОВ БРЕНЕЛ укладено договір поставки нафтопродуктів (Т.2, а.с.91-96). Наведена господарська операція документована актом звіряння, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунками на оплату, сертифікатами відповідності, паспортами якості (Т.2, а.с.97-139). Операція проведена в проміжок часу з 20.03.2020 року по 22.05.2020 року, розрахунки проведені у повному обсязі;
- 15.10.2018 року між ТОВ „ЄВРО НАФТА КС та ТзОВ ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА ФІРМАНК АВА-ТРЕЙД укладено договір поставки нафтопродуктів №2018/10/1501 (Т.2, а.с.144-148). Наведена господарська операція документована актом звіряння, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунками на оплату, сертифікатами відповідності, паспортами якості (Т.2, а.с.149-224). Операція проведена в проміжок часу з 22.10.2018 року по 03.01.2019 року, розрахунки проведені у повному обсязі;
- 26.09.2018 року між ТОВ „ЄВРО НАФТА КС та ТзОВ Нафтова компанія «СІТІ ОЙЛ» укладено договір поставки нафтопродуктів №2018/09/2601 (Т.3, а.с.1-5). Наведена господарська операція документована актом звіряння, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунками на оплату, сертифікатами відповідності, паспортами якості (Т.2, а.с.6-159). Операція проведена в проміжок часу з 01.10.2018 року по 05.03.2019 року, розрахунки проведені у повному обсязі;
- 20.02.2020 року між ТОВ „ЄВРО НАФТА КС та ТзОВ ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «ВІЗИТ ДОМ» укладено договір поставки нафтопродуктів №2020/02/2004-В (Т.1, а.с.138-143,). Наведена господарська операція документована актом звіряння, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунками на оплату, сертифікатами відповідності, паспортами якості, деклараціями відповідності (Т.1, а.с.144-195). Операція проведена в проміжок часу з 26.02.2020 року по 02.07.2020 року, розрахунки проведені у повному обсязі;
- 01.08.2018 року між ТОВ „ЄВРО НАФТА КС та ТОВ „ВІНПЕК укладено договір поставки нафтопродуктів №2018/08/0104 (Т.1, а.с.196-199). Наведена господарська операція документована актом звіряння, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунками на оплату, сертифікатами відповідності, паспортами якості (Т.1, а.с.200-227). Операція проведена в проміжок часу з 03.08.2018 року по 31.08.2018 року, розрахунки проведені у повному обсязі.
Також, відповідно до матеріалів справи та пояснень представника відповідача, які надані в ході судового засідання, ТОВ "ЛОГРОТЕК", ТзОВ ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА ФІРМАНК АВА-ТРЕЙД, ТОВ БРЕНЕЛ, ТзОВ Нафтова компанія «СІТІ ОЙЛ», ТзОВ ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «ВІЗИТ ДОМ» та ТОВ «ВІНПЕК», на момент укладання з ТОВ „ЄВРО НАФТА КС договорів поставки нафтопродуктів та їх реалізації, були платниками ПДВ та акцизного податку, та ними відповідно складалися податкові та акцизні накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та Єдиному реєстрі акцизних накладних відповідно .
Придбані позивачем нафтопродукти були обліковані та оприбутковані відповідно до правил ведення бухгалтерського обліку, що підтверджується наявними у справі оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 281 в розрізі складів та надходження пального від контрагентів та оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 631 по кожному контрагенту, а в подальшому реалізовані, що підтверджується змінними звітами по АЗС та Х-звітами 
Вважаючи податкові повідомлення рішення протиправними, позивач звернувся до суду для їх скасування.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів справи встановлено, що ТОВ „ЄВРО НАФТА КС, будучи платником ПДВ та акцизного податку, здійснює діяльність щодо реалізації через свою мережу АЗС (АЗС Тереблече, модульна АЗС вул. Південно-Кільцева, АЗС с. Тарашани) нафтопродуктів (бензин, дизельне паливо) .
Факт реалізації нафтопродуктів, окрім іншого підтверджується змінними звітами по АЗС та Х-звітами, які наявні у матеріалах справи.
Враховуючи специфіку діяльності ТОВ „ЄВРО НАФТА КС», цілком очевидним є те, що для продажу нафтопродуктів через мережу власних АЗС, останні необхідно придбати у інших суб`єктів господарювання.
Так, на реалізацію наведеного, позивачем у період часу з 2018 по 2020 роки укладено договори поставки нафтопродуктів з ТОВ "ЛОГРОТЕК", ТзОВ ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА ФІРМАНК АВА-ТРЕЙД, ТОВ БРЕНЕЛ, ТзОВ Нафтова компанія «СІТІ ОЙЛ», ТзОВ ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «ВІЗИТ ДОМ», ТОВ «ВІНПЕК», які документовані актами звіряння, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунками на оплату, сертифікатами відповідності, паспортами. Розрахунки проведені у повному обсязі (див. пункт 3.6 цього рішення).
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що ТОВ "ЛОГРОТЕК", ТзОВ ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА ФІРМАНК АВА-ТРЕЙД, ТОВ БРЕНЕЛ, ТзОВ Нафтова компанія «СІТІ ОЙЛ», ТзОВ ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «ВІЗИТ ДОМ» та ТОВ «ВІНПЕК», на момент укладання з ТОВ „ЄВРО НАФТА КС договорів поставки нафтопродуктів та їх реалізації, були платниками ПДВ та акцизного податку, та ними відповідно складалися податкові та акцизні накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та Єдиному реєстрі акцизних накладних відповідно (Т.4, а.с.78-250, Т.5, а.с.1-250, Т.6, а.с.1-191). Наведене не заперечується представницею відповідача.
Придбані позивачем нафтопродукти були обліковані та оприбутковані відповідно до правил ведення бухгалтерського обліку, що підтверджується наявними у справі оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 281 в розрізі складів та надходження пального від контрагентів та оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 631 по кожному контрагенту (див. пункти 3.7-3.8. цього рішення).
Аналізуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що ТОВ „ЄВРО НАФТА КС є суб`єктом господарювання, який для здійснення свої господарської діяльності, має закупляти нафтопродукти, для їх подальшої реалізації через мережу власних АЗС. Тобто така закупівля відповідає господарській діяльності позивача.
Контрагенти позивача - ТОВ "ЛОГРОТЕК", ТзОВ ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА ФІРМАНК АВА-ТРЕЙД, ТОВ БРЕНЕЛ, ТзОВ Нафтова компанія «СІТІ ОЙЛ», ТзОВ ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «ВІЗИТ ДОМ» та ТОВ «ВІНПЕК», на момент укладання з ТОВ „ЄВРО НАФТА КС договорів поставки нафтопродуктів та їх реалізації, були наділені необхідною податковою правосуб`єктністю, що надавало право позивачу формувати за рахунок операцій з ними податковий кредит з ПДВ та валові витрати.
При цьому суд звертає увагу на особливості адміністрування акцизного податку в України.
Так, суб`єкт господарської діяльності, який здійснюватиме будь-які операції, визначені пп.14.1. 212 п. 14.1 ст. 14 ПК України, є особою, яка реалізує пальне, і відповідно до пп. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212 ПК України є платником акцизного податку.
Згідно з пп. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України особи, які здійснюють реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб-підприємців, до початку здійснення реалізації пального.
У разі якщо платник податку планує здійснювати операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального іншим особам чи будь-які інші операції з пальним на митній території України, які визначені в абзаці другому пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України, то до початку здійснення таких операцій воно повинно зареєструватися платником акцизного податку з реалізації пального та складати акцизні накладні на такі обсяги реалізації, а також на обсяги пального, що використовується для власного споживання, зареєструвавши накладні в Єдиному реєстрі акцизних накладних згідно з п. 231.1 ст. 231 ПК України, які є основним документом, який призначений для контролю сплати акцизу з пального.
Усі контрагенти позивача на поставлений відповідно до договорів поставки нафтопродуктів товар, склали акцизні накладні та зареєстрували їх в Єдиному реєстрі.
Враховуючи специфіку товару нафтопродукти, його пересування по митній території України та подальша реалізація, є відстежуваними органами державної податкової служби.
Однак, апелянт ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надав жодних доказів, які б свідчили про ймовірне порушення вимог податкового законодавства України з боку позивача. Натомість в акті перевірки відповідач зазначив, що перевіркою порушень щодо акцизного податку не виявлено.
Водночас суд звертає увагу на те, що ТОВ "ЛОГРОТЕК", ТзОВ ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА ФІРМАНК АВА-ТРЕЙД, ТОВ БРЕНЕЛ, ТзОВ Нафтова компанія «СІТІ ОЙЛ», ТзОВ ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «ВІЗИТ ДОМ» та ТОВ «ВІНПЕК», були платниками ПДВ, які за наслідками операцій з ТОВ „ЄВРО НАФТА КС складали податкові накладні, що зареєстровані в ЄРПН, ними формувались податкові зобов`язання з ПДВ, які декларувалися.
Будь-яких доказів зворотного відповідач суду не надав, натомість підтвердив, що розрахунки між ТОВ „ЄВРО НАФТА КС та ТОВ "ЛОГРОТЕК", ТзОВ ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА ФІРМАНК АВА-ТРЕЙД, ТОВ БРЕНЕЛ, ТзОВ Нафтова компанія «СІТІ ОЙЛ», ТзОВ ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «ВІЗИТ ДОМ», ТОВ «ВІНПЕК» відбулися в повному обсязі.
Тобто відповідач визнає понесення позивачем витрат у зв`язку із проведення господарських операцій з наведеними вище контрагентами.
Даючи оцінку фактам анулювання реєстрації платником ПДВ контрагентів, колегія суддів зазначає наступне.
Так операції з ТОВ «ВІНПЕК» відбулися в серпні 2018 року, а анулювання реєстрації платника ПДВ відбулося 31.10.2023 року (через 5 років після здійснення господарських операцій).
Операції з ТзОВ Нафтова компанія «СІТІ ОЙЛ» відбулися з 01.10.2018 року по 05.03.2019, а анулювання реєстрації платника ПДВ відбулося 24.09.2021р. (через 2 роки після здійснення господарських операцій).
Операції з ТОВ "ЛОГРОТЕК" відбулися з 05.09.2018 року по 18.02.2019 року, а анулювання реєстрації платника ПДВ відбулося 15.09.2023р. (через 4 роки після здійснення господарських операцій).
Операції з ТзОВ ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА ФІРМАНК АВА-ТРЕЙД відбулися з 22.10.2018 року по 03.01.2019 року, а анулювання реєстрації платника ПДВ відбулося 28.12.2020 року (майже через 2 роки після здійснення господарських операцій).
Операції з ТзОВ ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «ВІЗИТ ДОМ» відбулися з 26.02.2020 року по 02.07.2020 року, а анулювання реєстрації платника ПДВ відбулося 29.12.2021р. (через 1,5 роки після здійснення господарських операцій).
Операції з ТОВ БРЕНЕЛ відбулися в з 20.03.2020 року по 22.05.2020 року, а анулювання реєстрації платника ПДВ відбулося 27.03.2023 р. (тобто через 3 роки після здійснення господарських операцій).
Аналізуючи наведене у своїй сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що на момент взаємодії позивача з наведеними суб`єктами господарювання, останні були платниками ПДВ, за рахунок операцій з якими можна було формувати податковий кредит. Подальше анулювання реєстрації платника ПДВ не може впливати на законність господарських операцій, які відбулися за декілька років до того. В іншому разі це б суперечило визначеності та стабільності в податкових правовідносинах.
Оцінюючи позицію апелянта щодо невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості, судова колегія вказує слідуюче.
Аналогічно наведеним вище фактам анулювання реєстрації платника ПДВ, рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості відносно контрагентів позивача, приймалось значно пізніше проведення господарських операцій. Зокрема:
- по ТОВ «ВІНПЕК» рішення податкового органу про відповідність критеріям ризиковості було прийнято 15.06.2021 (тобто через 34 місяці після здійснення господарських операцій);
- по ТзОВ Нафтова компанія «СІТІ ОЙЛ» рішення податкового органу про відповідність критеріям ризиковості було прийнято 04.02.2020 (тобто через 12 місяців після здійснення господарських операцій);
- по ТОВ "ЛОГРОТЕК" рішення податкового органу про відповідність критеріям ризиковості було прийнято 25.03.2021 (тобто через 25 місяців після здійснення господарських операцій);
- по ТзОВ ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА ФІРМАНК АВА-ТРЕЙД рішення податкового органу про відповідність критеріям ризиковості було прийнято 05.02.2020 (тобто через 13 місяців після здійснення господарських операцій);
- по ТзОВ ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ «ВІЗИТ ДОМ» рішення податкового органу про відповідність критеріям ризиковості було прийнято 08.02.2021 (тобто через 10 місяців після здійснення господарських операцій);
- по ТОВ БРЕНЕЛ рішення податкового органу про відповідність критеріям ризиковості було прийнято 05.04.2021 (тобто через 11 місяців після здійснення господарських операцій).
Отже, наведені рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості, не можуть бути підставою для згортання податкового кредиту, в силу їх відсутності на момент укладання та реалізації договорів поставки нафтопродуктів з позивачем.
Даючи оцінку доводам апелянта щодо відсутності у контрагентів позивача АЗС, нафтобаз чи паливних складів за адресами, що зазначені у товарно-транспортних накладних на окремі партії товару, відсутність відомостей про об`єкти за формою 20-ОПП, суд вказує наступне.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанціх, що продаж пального відбувалась оптовими партіями для чого не потрібні власні АЗС, бази чи склади, так як така діяльність може здійснюватися за відсутності місць оптової торгівлі. Саме на такий вид діяльності - без визначених місць оптової торгівлі і видає ліцензії на оптовий продаж пального Держана податкова служба України в особі своїх підрозділів.
Чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника податків у залежність від наявності чи відсутності основних фондів або трудових ресурсів його контрагентів.
При цьому суд наголошує на тому, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду (постанови від 16.01.2018, у справі №826/1398/14, від 06.02.2018, у справі №804/4940/14, від 30.01.2018 у справі № 2а/1770/3360/12, від 19.06.2018 у справі №826/7704/16) відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди позивачем, як покупцем, оскільки залучення працівників с можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта стосовно наявності кримінальних проваджень відносно контрагентів позивача, оскільки відповідач не навів жодного доказу того, що такі провадження мають зв`язок з господарськими операціями ТОВ „ЄВРО НАФТА КС та контрагентами. Акт перевірки не містить даних щодо наявності таких, що набрали законної сили вироків суду, якими посадових осіб позивача або контрагентів визнано винними у скоєнні кримінального порушення та якими би було встановлено неправомірність здійснення фінансово-господарських операцій зазначених вище суб`єктів господарювання з ТОВ „ЄВРО НАФТА КС
Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податку та його безпосереднім контрагентом.
Навіть якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) і порушив вимоги податкового законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на формування податкового кредиту з ПДВ за правочином з таким контрагентом у разі, якщо платник податку виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування, сплатив за виконані послуги і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту та здійснених витрат.
Жодною нормою законодавства України не передбачається обов`язку платників податків - одержувачів товарів вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо повноти сплати ними податків за окремою операцією придбання товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників у ланцюгу), перевіряти додержання чи порушення ними законодавчих приписів, а також наявність у цих контрагентів умов для належного здійснення господарської діяльності, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність додатковий облік певного платника податків від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а також від господарських та виробничих можливостей контрагента.
При цьому суд звертає увагу, що в цій справі позивач проявив належну обачність при виборі контрагентів, оскільки останні на момент укладання з ТОВ „ЄВРО НАФТА КС договорів поставки нафтопродуктів та їх реалізації, були наділені необхідною податковою правосуб`єктністю (зареєстровані платниками ПДВ, акцизного податку, мали необхідні ліцензії відповідно до ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етиловою, коньячного і плодового, алкогольних напоїв. тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 р. №481/95-ВР), що надавало право позивачу формувати за рахунок операцій з ними податковий кредит з ПДВ та валові витрати.
У постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.06.2020 року (справа № 440/426/19) висловлено правову позицію, що норми Податкового кодексу України не ставлять у залежність право платника ПДВ на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентами-постачальниками, якщо цей платник (покупець) дійсно придбав товари (послуги), призначені для використання в господарській діяльності, і поніс реальні витрати у зв`язку з їх придбанням. Порушення постачальником товару (послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (послуг) вимог закону щодо підстав виникнення права на податковий кредит. Платник податку (покупець) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Оцінюючи позицію апелянта в частині  права позивача на податковий кредит та формування витрат, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України під податковим кредитом розуміють суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно підпункту а) пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг, а відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Крім цього, відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Також, згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Отже, аналізуючи наведені вище норми ПК України, проектуючи їх на правовідносини, які досліджуються судом у цій справі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обов`язок нарахувати податкові зобов`язання та скласти і зареєструвати в ЄРПН податкову накладну виникає у контрагентів позивача, а позивач має право за рахунок цих операцій формувати податковий кредит з ПДВ, який впливає на його податкові зобов`язання з цього податку.
Як встановлено судом вище, позивач та його контрагенти були платниками ПДВ, а тому за рахунок реальних господарських операцій між ними, які пов`язані з господарської діяльністю, після реєстрації в ЄРПН контрагентами позивача податкових накладних, ТОВ „ЄВРО НАФТА КС мало право формувати податковий кредит за рахунок таких операцій.
При цьому, колегія суддів зазначає, що реальність наведених господарських операцій, та використання нафтопродуктів у власній господарській діяльності, шляхом реалізації кінцевому споживачу із прибутком (торговою націнкою), є підставою для включення витрат, пов`язаних з придбаннях таких нафтопродуктів до валових витрат ТОВ „ЄВРО НАФТА КС.
Одним із критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень є те, що таке рішення має бути прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1 частини 2 статті 2 КАС України).
Такий критерій вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти відповідно до законодавчо визначеної процедури, що відповідає принципу належного урядування.
В даному випадку встановлено, що посадові особи Головного управління ДПС у Чернівецькій області під час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ґрунтували свою позиція на суперечностях в діяльності контрагентів позивача та припущеннях, які не перевірили при проведенні документальної перевірки.
Позивач поніс реальні витрати у зв`язку з придбанням нафтопродуктів (розрахунки проведені у повному обсязі), придбаний товар використаний у господарській діяльності позивача, податкові та акцизні накладні зареєстровані у відповідних реєстрах, первинні документи складені правильно, та у своїй сукупності доповнюють один одного. В структурі активів ТОВ „ЄВРО НАФТА КС мали зміни пов`язані з придбанням нафтопродуктів, у наведених вище контрагентів.
Під час перевірки посадові особі Головного управління ДПС у Чернівецькій області перевіряли рахунки контрагентів у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій, а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
При цьому, не було виявлено розбіжностей даних, що містяться у зареєстрованих контрагентами акцизних накладних/розрахунках коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних та деклараціях з акцизного податку, поданих платником акцизного податку, що реалізує пальне.
Враховуючи вищенаведені обставини та правові норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №00000/9238/Ж10/24-13-07-09 від 08.08.2024р. та №00000/9241/ Ж10/24-13-07-09 від 08.08.2024 р., є протиправними та підлягають скасуванню.
Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено. 
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Біла Л.М.    Моніч Б.С.