ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №635/2723/24 Головуючий 1 інстанції: Березовська І.В.
Провадження №33/818/360/25                         Доповідач: Люшня А.І. 
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП         

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді                                        Люшні А.І., 
- за участю секретаря                                        Токар А.В.,
- особи, яку притягнуто 
до адміністративної відповідальності                 ОСОБА_1 ,
- захисника                                                Рвачова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові, в режимі відеоконференції, справу за апеляційною скаргою захисника Харчука О.П. на постанову Харківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2024 року,- 

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн. 

Зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини
Судом встановлено, що 08 березня 2024 року о 20 годині 54 хвилини ОСОБА_1 в м.Мерефа Харківського району Харківської області, по вул.Лесі Українки керував транспортним засобом ЗАЗ-Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, що не відповідає обстановці, нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager та в закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі захисник Харчук О.П. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а у випадку доведення винуватості   ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, не позбавляти його права керування транспортними засобами.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування  ОСОБА_1  транспортним засобом ЗАЗ-Lanos, реєстраційний номер  НОМЕР_1 . Вказав, щопрацівники поліції не роз`яснили права, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП; не вручили направлення на медичний огляд. Зазначив, що  ОСОБА_1  не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.Наголосив, що рапорт поліцейського СРПП ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ДПП В.Книша не є безперечним доказом по справі. Посилається на те, що суд першої розглянув справу за відсутності прокурора. Вказав, що право керування транспортними засобами є необхідним  ОСОБА_1 для виконання обов`язків військової служби та переміщення по службі. Вважає, що надані відеозаписи є недопустимим доказом, оскільки не містять відображення цілісної картини події і обстановки. 

Позиції учасників апеляційного провадження
В судовому засіданні апеляційного суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 та захисник Харчук О.П. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Заслухавши суддю доповідача, доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та захисника, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 014050 від 08 березня 2024 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; дані відеозаписів з нагрудних камер поліцейських.

Доводи захисника Харчука О.П. про відсутність доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом ЗАЗ-Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , спростовуються рапортом поліцейського СРПП ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ДПП В.Книша, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №1618479 від 08 березня 2024 року за ч.1 ст.126 КУпАП щодо ОСОБА_1 та наданими відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1  перебував за кермом автомобіля(а.с.2, 11).

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про зворотне розцінюються як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності. 

Посилання в апеляційній скарзі на нероз`яснення працівниками поліції  ОСОБА_1 прав, суперечать даним вищенаведеного протоколу, в якому  ОСОБА_1 було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується його особистим підписом, а також відсутністю заперечень з цього приводу у поясненнях (а.с.1).

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я підтверджується наданими відеозаписами (відеозапис VID 240308-210409F-000000-000000-0050 02 хв. 30 с.).

Твердження сторони захисту про недопустимість наданих відеозаписів, в якості доказу, через те, що вони не містять цілісної картини події і обстановки, є необґрунтованими.

Зазначені відеозаписи надані відповідними посадовими особами та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказів, що є обов`язковим відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Доводи захисника Харчука О.П. про те, що рапорт поліцейського СРПП ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ДПП В.Книша не є доказом по справі, є безпідставними, оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які є у матеріалах справи.
Крім того, відповідно до постанови колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 травня 2024 року рапорт, складений уповноваженою особою за встановленою формою, містить у собі необхідні реквізити та інформацію, яка посвідчує певні події та факти, долучається до протоколу про адміністративне правопорушення як основний доказ вчинення особою адміністративного правопорушення.
Невручення співробітниками патрульної поліції ОСОБА_1 направлення на медичний огляд, саме по собі не свідчить про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 

До того ж, у справі встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. 

З моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій поліцейських. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

З урахуванням положень ст.250 КУпАП обов`язкова участь прокурора у розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не передбачена.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, передбачає накладення стягнення у виді штрафу з додатковим обов`язковим видом стягнення - позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що униможливлює призначення штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Таким чином, при визнанні особи винуватою за ч.1 ст.130 КУпАП суд апеляційної інстанції не має законних підстав призначити інше покарання, ніж передбачене санкцією цієї статті, або ж перейти до іншого виду стягнення.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять. 

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення  ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Харчука О.П. залишити без задоволення, а постанову Харківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                                         А.І. Люшня