ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 квітня 2025 року 	м.Дніпро	справа № 280/7469/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,    
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року у справі № 280/7469/24               (суддя Чернова Ж.М., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач) №084150005252 від 23.02.2024 щодо перерахунку позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії позивачу з врахуванням: пільгового стажу роботи за Списком №1 – 16 років 8 місяців 17 днів, підтвердженого трудовою книжкою та довідкою підприємства з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» від 09.02.2024 №14/9; норми статті 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці» щодо визначення пенсії в розмірі, не меншому ніж 80% від середньої заробітної плати шахтаря на день призначення пенсії без обмеження її розміру, починаючи з дня виникнення права на пенсію, а саме – з 29.07.2023 з зарахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позову позивач зазначав, що досягнувши 50 річного віку він звернувся 17.08.2023 до ГУ ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Вказує, що досяг пенсійного віку та мав стаж роботи за Списком №1 – 16 років 8 місяців 17 днів, що підтверджується записами в його трудовій книжці та довідкою ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» від 09.02.2024 №14/9. Рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 23.02.2024 №084150005252 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу, оскільки на час подання заяви, як відзначив відповідач в цьому рішенні визнав пільговий стаж позивача тільки 08 років 10 місяців 22 дні. До пільгового стажу не було зараховано періоди роботи з 01.01.1999 по 02.12.2001, з 03.12.2006 по 31.10.2011, оскільки в наказах про атестацію робочих місць від 20.12.1996 №559, від 03.12.2001 №772а та від 01.12.2006 №954-а відсутні посади, на яких працював заявник. Тобто не було зараховано 08 років 10 місяців 28 днів. Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з позовною заявою до Запорізького окружного адміністративного суду. Рішенням суду від 18.04.2024 повністю задоволено позовні вимоги та зобов`язано відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача спірні періоди проходження військової служби з 14.11.1991 по 09.12.1993, та роботи з 01.01.1999 по 02.12.2001, з 03.12.2006 по 31.10.2011. Позивач вказує, що це не означає, що інший пільговий стаж, вказаний в довідці та трудовій книжці та визнаний ГУ ПФУ у Львівській області (з 11.05.1194 по 01.01.1999 та з 03.12.2001 по 02.12.2006) не повинен враховуватись. Позивач зазначає, що оскільки інші періоди його роботи не ставились відповідачем під сумнів, то він мав законне очікування, що пенсія буде нараховуватись виходячи з того, що стаж роботи за Списком №1 – 16 років. 8 місяців 17 днів. Пенсія позивачу була призначена, але з розрахунком її розміру позивач не погоджується.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоду його роботи з 03.12.2001 по 02.12.2006;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоди його роботи з 03.12.2001 по 02.12.2006, та перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» № 345-VІ, починаючи з дати призначення пенсії - 29.07.2023.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Із рішенням суду не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, відповідач просить рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В апеляційній скарзі зазначено, що на виконання рішення суду у справі №280/2269/24 ГУ ПФУ у Львівській області рішенням від 20.05.2024 №084150005252, зараховано позивачу до загального страхового стажу період проходження військової служби з 14.11.1991 по 13.12.1993, до спеціального стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 період роботи 01.01.1999 по 02.12.2001, з 03.12.2006 по 31.10.2011 та призначено пенсію за Списком №1 з 29.07.2023. Страховий стаж позивача обчислений по 30.06.2023, становить 30 років 05 місяців 22 дні, з них 11 років 08 місяців 21 день – пільговий стаж за Списком №1. Оскільки рішенням суду по справі №280/2269/24 зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати позивачу до спеціального стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 період роботи з 01.01.1999 по 02.12.2001, з 03.12.2006 по 31.10.2011,  то вище зазначений період зараховано до пільгового стажу за Списком №1, однак не зараховано до стажу, що дає право на обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Згідно розрахунку стажу, період роботи позивача з 03.12.2001 по 02.12.2006 зараховано до загального стажу, однак не зараховано до пільгового стажу за Списком №1, оскільки у довідці від 09.02.2024 №14/97 відсутнє посилання на Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових мовах, що були чинні на період роботи позивача.
Позивачем був поданий письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві зазначає, що доводи скаржника безпідставні, а рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача, а оскаржене рішення суду у даній справі залишити без змін.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що 15.02.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 23.02.2024 №084150005252, прийнятому за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку із недостатністю пільгового стажу по Списку №1. Так, відповідач у рішенні дійшов висновку про наявність у позивача лише 08 років 10 місяців 22 дні пільгового стажу по Списку №1, з 10 мінімально необхідних.
У зазначеному рішенні відповідачем також вказано про те, що за доданими документами не зараховано:
- до страхового стажу період проходження військової служби з 14.11.1991 по 09.12.1993 згідно військового квитка НОМЕР_1 від 13.11.1991, оскільки відсутня дата наказу про звільнення в запас;
- до пільгового стажу не зараховано періоди з 01.01.1999 по 02.12.2001, з 03.12.2006 по 31.10.2011, згідно довідки №14/97 від 09.02.2024, оскільки в наказах про атестацію робочих місць від 20.12.1996 №559, від 03.12.2001 №772а та від 01.12.2006 №954-а відсутні посади, на яких працював заявник, також у довідці №14/97 від 09.02.2024.
Позивач не погодившись зі спірним рішенням про відмову в призначенні пенсії, звернувся з позовом до Запорізького окружного адміністративного суду.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі №280/2269/24, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу строк служби у Збройних силах України в період з 14 листопада 1991 року по 13 грудня 1993 року; до спеціального стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 період роботи з 01.01.1999 року по 02.12.2001 року, з 03.12.2006 року по 31.10.2011 року, та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 29.07.2023.
На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі №280/2269/24, яке набрало законної сили, ГУ ПФУ у Львівській області рішенням від 20.05.2024 №084150005252, зараховано позивачу до загального страхового стажу період проходження військової служби з 14.11.1991 по 13.12.1993, до спеціального стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 період роботи 01.01.1999 по 02.12.2001, з 03.12.2006 по 31.10.2011 та призначено пенсію за Списком №1 з 29.07.2023.
Проте, відповідно до розрахунку стажу, ГУ ПФУ у Львівській області зараховано період роботи позивача з 03.12.2001 по 02.12.2006 до загального стажу, однак не зараховано до пільгового стажу за Списком №1, оскільки у довідці від 09.02.2024 №14/97 відсутнє посилання на Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що були чинні на період роботи позивача.
Крім того, період роботи з 01.01.1999 по 02.12.2001, з 03.12.2006 по 31.10.2011 не зараховано до стажу, що дає право на обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки у справі №280/2269/24 не розглядалося питання зарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу на підземних роботах і обчислення розміру пенсії за нормами статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та не покладено зобов`язань на ГУ ПФУ у Львівській області з даного питання.
Позивач, не погодившись з бездіяльністю відповідача та з вимогами про зобов`язання здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії з врахуванням: пільгового стажу роботи за Списком №1 – 16 років 8 місяців 17 днів, підтвердженого трудовою книжкою та довідкою підприємства з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» від 09.02.2024 №14/9; норми статті 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці» щодо визначення пенсії в розмірі, не меншому ніж 80% від середньої заробітної плати шахтаря на день призначення пенсії без обмеження її розміру, починаючи з дня виникнення права на пенсію, а саме – з 29.07.2023, звернувся з даним позовом до суду.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявних підстав для часткового задоволення позовних вимог та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон №1058), право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за  списком №1  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Рішенням ГУ відповідача від 23.02.2024 №084150005252, не зараховано: до страхового стажу період проходження військової служби з 14.11.1991 по 09.12.1993; до пільгового стажу періоди з 01.01.1999 по 02.12.2001, з 03.12.2006 по 31.10.2011. Визнано наявність у позивача пільгового стажу по Списку №1 - 08 років 10 місяців 22 дні.
В подальшому на виконання рішення суду у справі №280/2269/24, відповідач рішенням від 20.05.2024 №084150005252 зарахував позивачу до загального страхового стажу період проходження військової служби з 14.11.1991 по 13.12.1993, до спеціального стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 період роботи 01.01.1999 по 02.12.2001, з 03.12.2006 по 31.10.2011 та призначив пенсію за Списком №1 з 29.07.2023.
Проте, відповідно до розрахунку стажу, ГУ ПФУ у Львівській області зараховано період роботи позивача з 03.12.2001 по 02.12.2006 до загального стажу, однак не зараховано до пільгового стажу за Списком №1, оскільки у довідці від 09.02.2024 №14/97 відсутнє посилання на Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що були чинні на період роботи позивача.
За приписами п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 48 Кодексу законів про працю України також встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідно до п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Пунктами 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з абз.1 п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. 
Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №439/1148/17.
Як слідує з трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 18.08.1995, у спірні періоди позивач працював на таких посадах: з 01.12.1999 призначений майстром гірничим підземної дільниці шахти «Прохідницька» з повним робочим днем під землю (наказ №332-к від 02.12.1999); з 17.01.2022 призначений заступником начальника підземної дільниці шахти «Прохідницька» (наказ №23-к від 16.01.2002); з 07.04.2003 призначений начальником підземної дільниці шахти «Прохідницька» (наказ №124-к від 27.03.2003); з 21.01.2008 призначений заступником начальника підземної дільниці шахти «Прохідницька» (наказ №19-к від 21.01.2008).
Вказані записи у трудовій книжці скріплені і засвідчені підписами вповноважених осіб роботодавця та відповідними печатками, не містять ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватись у їх правдивості.
Відповідно до Довідки про особливий характер роботи та умов праці, необхідних для призначення пенсії від 09.02.2024 №14/9, яка видана Підприємством з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», зазначено, що позивач протягом періодів, що не були зараховані відповідачем до пільгового стажу за Списком №1 працював: з 01.12.1999 по 16.01.2002 майстром гірничим підземної дільниці шахти «Прохідницька» з повним робочим днем під землею, зайнятий на видобутку залізної руди з вмістом більше як 10% двооксиду кремнію в цехах та виробництвах, згідно п.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розділ ІІ Постанови КМУ від 31.03.1994 №202;
з 17.01.2002 по 06.04.2003 заступником начальника підземної дільниці шахти «Прохідницька» з повним робочим днем під землею, зайнятий на видобутку залізної руди з вмістом більше як 10% двооксиду кремнію в цехах та виробництвах, згідно п.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розділ ІІ Постанови КМУ від 31.03.1994 №202;
з 07.04.2003 по 20.01.2008 начальником підземної дільниці шахти «Прохідницька» з повним робочим днем під землею, зайнятий на видобутку залізної руди з вмістом більше як 10% двооксиду кремнію в цехах та виробництвах, згідно п.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розділ ІІ Постанови КМУ від 31.03.1994 №202.
Також, у зазначеній Довідці зазначено, що за виключенням таких періодів: простої – немає; прогули – немає; відпустка без збереження заробітної плати – більше 30 календарних днів у році не знаходився; робота із скороченим робочим днем – немає; пільговий стаж по списку №1 становить 16 років 08 місяців 17 днів.
При цьому, суд зауважує, що у разі виникнення у відповідача сумнівів щодо достовірності видачі зазначеної довідки та/або інформації в ній зазначеній відповідач мав право звернутися на підприємство з питання перевірки дотримання правомірності їх видачі, проте таким правом не скористався.
Відповідачем не спростовано ту обставину, що роботи на посадах, які обіймав позивач протягом періоду з 03.12.2001 по 02.12.2006, відносяться до посад з особливо важкими та шкідливими умовами праці по Списку №1, а тому такі періоди мають бути зараховані до пільгового стажу позивача по Списку №1.
Інформація у вищенаведеній довідці кореспондується із записами в трудовій книжці позивача, копія якої наявна у справі.
Таким чином, з урахуванням відомостей наведених у трудовій книжці позивача та уточнюючій довідці 09.02.2024 №14/9, судом установлено, що пільговий стаж роботи позивача на посаді, передбаченій розділом ІІ Постанови КМУ від 31.03.1994 №202  за ч.3 ст.114 Закону України  Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, становить 16 років 08 місяців 17 днів.
Відповідач не врахував, що не усі недоліки у складанні довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначені пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки, визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів (підписів) у таких документах.
Так, вказана довідка містить всю інформацію, що визначена п.20 Порядку №637, а певні недоліки заповнення довідок про підтвердження пільгового стажу не можуть позбавляти позивача права на пенсійне забезпечення.
При цьому матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що надана уточнююча довідка містить неправдиві або недостовірні відомості, а тому зазначені відповідачем недоліки не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні спірних періодів роботи позивача до його пільгового стажу.
Також, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації (в тому числі чергової) робочих місць за умовами праці.
Обов`язок щодо проведення атестації робочих місць законодавцем покладено на керівників підприємств. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника, при цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Викладене відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленому у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а.
При цьому доводи відповідача про те, що довідка від 09.02.2024 №14/9 має недолік, оскільки в ній відсутнє посилання на Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що були чинні на період роботи позивача, не можуть свідчити про наявність підстав для її неврахування, оскільки такий недолік жодним чином не впливає на можливість правильно визначити періоди роботи позивача на відповідній посаді (за відповідною професією) за Списком №1, та інші відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1, як-то: відомості щодо професії або посади; характеру виконуваної роботи; первинних документів за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі щодо атестації робочого місця. Водночас, як зазначалося вище, певні недоліки заповнення довідок про підтвердження пільгового стажу не можуть позбавляти позивача права на пенсійне забезпечення, оскільки, визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у таких документах.
Отже, ГУ ПФУ у Львівській області протиправно не зараховано період роботи позивача з 03.12.2001 по 02.12.2006 до пільгового стажу позивача за Списком №1, чим порушено соціальні права позивача.
16.09.2008 набув чинності Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Цей Закон спрямований на підвищення престижності-шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально - побутових проблем шахтарів.
Дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Однією з умов особливостей застосування Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є наявність 15 років роботи на роботах за списком №1.
Крім того, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
З огляду на викладене, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать лише працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
Так, сторонами не заперечується той факт, що позивачу з 29.07.2023 була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Спірним у цій справі також є питання щодо права позивача на розрахунок його пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
При цьому, статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11.07.2019 №345/3954/16-а.
Так, згідно з Довідкою про особливий характер роботи та умов праці, необхідних для призначення пенсії від 09.02.2024 №14/9, яка видана Підприємством з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», позивач працював:
- з 11.05.1994 по 26.09.1994 гріником підземної дільниці шахти «Прохідницька» з повним робочим днем під землею, зайнятий на видобутку залізної руди з вмістом більше як 10% двооксиду кремнію в цехах та виробництвах, згідно п.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розділ ІІ Постанови КМУ від 31.03.1994 №202;
- з 17.03.1995 по 28.04.1995 гріником підземної дільниці шахти «Експлуатаційна» з повним робочим днем під землею, зайнятий на видобутку залізної руди з вмістом більше як 10% двооксиду кремнію в цехах та виробництвах, згідно п.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розділ ІІ Постанови КМУ від 31.03.1994 №202;
- з 10.08.1995 по 04.05.1996 гріником підземної дільниці шахти «Прохідницька» з повним робочим днем під землею, зайнятий на видобутку залізної руди з вмістом більше як 10% двооксиду кремнію в цехах та виробництвах, згідно п.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розділ ІІ Постанови КМУ від 31.03.1994 №202;
- з 05.05.1996 по 30.11.1999 майстром гірничим підземної дільниці шахти «Прохідницька» з повним робочим днем під землею, зайнятий на видобутку залізної руди з вмістом більше як 10% двооксиду кремнію в цехах та виробництвах, згідно п.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розділ ІІ Постанови КМУ від 31.03.1994 №202;
- з 01.12.1999 по 16.01.2002 майстром гірничим підземної дільниці шахти «Прохідницька» з повним робочим днем під землею, зайнятий на видобутку залізної руди з вмістом більше як 10% двооксиду кремнію в цехах та виробництвах, згідно п.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розділ ІІ Постанови КМУ від 31.03.1994 №202;
- з 17.01.2002 по 06.04.2003 заступником начальника підземної дільниці шахти «Прохідницька» з повним робочим днем під землею, зайнятий на видобутку залізної руди з вмістом більше як 10% двооксиду кремнію в цехах та виробництвах, згідно п.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розділ ІІ Постанови КМУ від 31.03.1994 №202;
- з 07.04.2003 по 20.01.2008 начальником підземної дільниці шахти «Прохідницька» з повним робочим днем під землею, зайнятий на видобутку залізної руди з вмістом більше як 10% двооксиду кремнію в цехах та виробництвах, згідно п.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розділ ІІ Постанови КМУ від 31.03.1994 №202;
- з 21.01.2008 по 29.10.2008 заступником начальника підземної дільниці шахти «Прохідницька» з повним робочим днем під землею, зайнятий на видобутку залізної руди з вмістом більше як 10% двооксиду кремнію в цехах та виробництвах, згідно п.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розділ ІІ Постанови КМУ від 31.03.1994 №202;
- з 30.10.2008 по 31.07.2010 начальником підземної дільниці шахти «Прохідницька» з повним робочим днем під землею, зайнятий на видобутку залізної руди з вмістом більше як 10% двооксиду кремнію в цехах та виробництвах, згідно п.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розділ ІІ Постанови КМУ від 31.03.1994 №202;
- з 01.08.2010 по 31.10.2011 начальником підземної дільниці шахти «Прохідницька» з повним робочим днем під землею, зайнятий на видобутку залізної руди з вмістом більше як 10% двооксиду кремнію в цехах та виробництвах, згідно п.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розділ ІІ Постанови КМУ від 31.03.1994 №202.
Інформація у вищенаведеній довідці кореспондується із записами в трудовій книжці позивача, копія якої наявна у справі.
Оскільки, суд визнав протиправним не зарахування спірного періоду роботи до пільгового стажу позивача, колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджується наявність у позивача станом на день призначення пенсії стажу роботи за Списком №1 більш ніж 15 років, який дає право на обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
За викладених обставин, позивач має право на перерахунок призначеної йому пенсії з урахуванням положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Поряд з цим, згідно з позицією, яка сформована у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №676/1557/16-ц (провадження №14-197цс19), у випадку встановлення судовим рішенням факту неналежного виконання органами Пенсійного фонду України своїх обов`язків щодо нарахування та виплати пенсії відповідний перерахунок здійснюється за весь попередній період, а не з часу набрання законної сили судовим рішенням (строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає).
Таким чином, відповідач має перерахувати пенсію за весь попередній період, починаючи з дати призначення пенсії – 29.07.2023.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.
В частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду позивачем не оскаржується, тому колегія суддів не перевіряє обґрунтованість рішення в цій частині.
Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Розподіл судових витрат відповідно до вимог ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року                          у справі № 280/7469/24 - залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак