ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2025 р. 	Справа № 480/202/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Спаскіна О.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 року (ухвалене  суддею О.В. Соп`яненко) по справі № 480/202/23
за позовом               ОСОБА_1  
до              Військової частини НОМЕР_1                      
про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд: 
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невинесення наказів про нарахування та виплату ОСОБА_1 у період, починаючи 18.04.2022 р. та по час дії такої постанови, додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168;
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. щомісячно, починаючи з 18.04.2022 р. по 30.06.2022 р. як такому, що ніс службу в місці, розташованому в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках програми "єПідтримка" та безпосередньо приймав участь у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, які не було нараховано та не виплачено щомісяця на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100000 грн. щомісячно, починаючи з 18.04.2022 р. по 30.06.2022 р., як такому, що ніс службу в місці, розташованому в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках програми "єПідтримка" та безпосередньо приймав участь у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, які не було нараховано та не виплачено щомісяця на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. щомісячно, починаючи з 01.07.2022 р. до дати прийняття рішення судом першої інстанції по даній справі, як такому, що несе службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, винагороди в розмірі 100000 грн.
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100000 грн. щомісячно, починаючи з 01.07.2022 р. до дати прийняття рішення судом першої інстанції по даній справі, як такому, що несе службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, винагороди в розмірі 100000 грн.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 р. в справі № 480/202/23 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невинесення наказів про нарахування та виплату ОСОБА_1 за періоди: з 11.10.2022 р. по 31.10.2022 р., з 01.11.2022 р. по 30.11.2022 р., з 01.12.2022 р. по 31.12.2022 р., з 01.01.2023 р. по 18.01.2023 р., з 25.01.2023 р. по 30.01.2023 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 року № 168.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень щомісячно, починаючи з 11.10.2022 р. по 31.10.2022 р., з 01.11.2022 р. по 30.11.2022 р., з 01.12.2022 р. по 31.12.2022 р., з 01.01.2023 р. по 18.01.2023 р., з 25.01.2023 р. по 30.01.2023 р.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороди в розмірі 100000 гривень щомісячно, за періоди: з 11.10.2022 р. по 31.10.2022 р.; з 01.11.2022 р. по 30.11.2022 р.; з 01.12.2022 р. по 31.12.2022 р.; з 01.01.2023 р. по 18.01.2023 р.; з 25.01.2023 р. по 30.01.2023 р.
У задоволенні інших вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що постанова Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168) зазнала змін, відповідно до прийнятих постанов Кабінету Міністрів України №217 від 07.03.2022 р., №350 від 22.03.2022 р., №400 від 01.04.2022 р., №754 від 01.07.2022 р., №793 від 07.07.2022 р., №1066 від 27.09.2022 р., №1146 від 08.10.2022 р. Виходячи зі змісту вказаної постанови, з урахуванням всіх змін та доповнень до неї, позивач має право на нарахування та виплату йому додаткової винагороди у розмірі як 30000 гривень так і 100000 гривень як особа яка безпосередньо брала участь у виконанні бойових завдань командування.
Зазначає, що відсутність у відповідача обліку участі кожного військовослужбовця у бойових діях, порушення Порядку ведення журналів бойових дій, що свідчить про невиконання ВЧ НОМЕР_1 доручень, які містить телеграма Міністра оборони України № 248 від 07.03.2022, якою, серед іншого, наказано командиру військової частини затвердити окремий порядок документального підтвердження (в умовах воєнного стану) безпосередньої участі військовослужбовців підпорядкованих військових частин у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також підтвердження перебування військовослужбовців в районах проведення зазначених заходів.
Позивач вважає, що відсутність у відповідача обліку участі кожного військовослужбовця в бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань є порушенням наказу Міністерства оборони України від 06.10.2020 № 363, яким затверджено Інструкцію з ведення Історичного формуляру, Історичної довідки та Журналу бойових дій, зі змісту якої слідує, що у ВЧ НОМЕР_1 журнал бойових дій повинен був вестись з 24.02.2022 і по сьогоднішній день, враховуючи оголошення Президентом України військового стану.
Також, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 р. в справі № 480/202/23 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, що позивач має право на виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гри в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, у періоди з 11.10.2022 р. по 31.10.2022 р.; з 01.11.2022 р. по 30.11.2022 р.; з 01.12.2022 р. по 31.12.2022 р.; з 01.01.2023 р. по 18.01.2023 р.; з 25.01.2023 р. по 30.01.2023 р., але в зв`язку з не всебічним і неповним з`ясуванням обставини, без належного дослідження доказів у справі, суд ухвалив помилкове рішення, яким фактично зобов`язав військову частину НОМЕР_1 повторно нарахувати та сплатити на користь позивача кошти, які вже були нараховані та сплачені. Зазначений факт нарахування та сплати коштів на користь позивача підтверджується довідкою щодо розмірів грошового забезпечення та інших додаткових витрат, які нараховані та виплачені позивачу за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з квітня 2022 року по лютий 2023 року, яка знаходиться в матеріалах справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги позивача не підлягають задоволенню, а вимоги апеляційної скарги відповідача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що наказом від 18.04.2022 р. № 3 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення ВЧ № НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки ВЧ № НОМЕР_1 від 12.06.2023 р. № 1/05/439, позивач у період з 11.10.2022 р. по 31.10.2022 р., з 01.11.2022 р. по 30.11.2022 р., з 01.12.2022 р. по 31.12.2022 р., з 01.01.2023 р. по 18.01.2023 р., з 25.01.2023 р. по 30.01.2023 р. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у складі оперативно - тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " у східній частині Донецького операційного району Донецької області, Торецької міської територіальної громади ( АДРЕСА_1 ), КПВВ Майорськ, м. Бахмут.
Вищевказана довідка видана на підставі: бойового розпорядження ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 10.10.2022 р. № 1156/дск/ОТУ, бойового наказу командира 211 оСпб від 12.10.2022 р. № 100/БН, наказу командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по стройовій частині) від 19.10.2022 р. № 126, бойового наказу командира НОМЕР_2 ОМБр від 09.02.2023 р. № 160, бойового наказу командира 211 оСпб від 09.02.2023 р. № 27/БР. (а.с.57)
Позивач вважає, що відповідачем на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168 не прийнято накази про нарахування та виплату додаткової винагороди та у зв`язку із чим не нараховано та не виплачено суму грошового забезпечення в повному обсязі, починаючи із 18.04.2022 р., у зв`язку з чим він звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у зазначені періоди протиправно не було нараховано та не виплачено позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” у розмірі до 100000 грн. пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача не виникало права на отримання додаткової щомісячної винагороди у 100000 грн. розмірі, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 26.02.2022 р. у період з 18.04.2022 р. по 30.06.2022 р., та з 01.07.2022 р. по день прийняття рішення судом, оскільки інформації щодо його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та доказів на підтвердження цієї інформації, суду не надано.
Суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє по теперішній час.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
На виконання указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Пунктом 5 зазначеної Постанови № 168 встановлено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Відповідно до абз.1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 (в первісній редакції на момент прийняття), на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Згідно із абз 4 п. 1 Постанови № 168, виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до п. 2-1 Постанови № 168, порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
В подальшому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2022 р. № 350 до вищезазначеної Постанови № 168 були внесені зміни, згідно з якими абзац перший пункту 1 після слів «та поліцейським» доповнено словами «а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка».
Постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 р. № 754 до постанови Кабінету Міністрів України № 168 були внесені зміни, відповідно до яких в абз. 1 п. 1 слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» замінено словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)».
Таким чином, враховуючи вказане вище нормативне врегулювання, на період дії воєнного стану військовослужбовці мають право на виплату додаткової винагороди та додаткової винагороди у збільшеному розмірі.
Так, розмір додаткової винагороди становить 30000 грн., а у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів - 100000 грн. пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністром оборони України надіслано (адресовано) військовому командуванню Збройних Сил України телеграму № 248/1298 від 25.03.2022 р.
Пунктом 1 вказаної телеграми визначено, що під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).
В подальшому, 07.07.2022 р. Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, згідно якою були внесені відповідні зміни до Постанови № 168, зокрема п. 2-1 якої встановлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Крім того, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністром оборони України видано Окреме доручення № 912/з/29 від 23.06.2022 р.
Відповідно до п. 13 Окремого доручення Міністра № 912/з/29 вважаються такими, що не застосовуються з 01.06.2022 р. телеграми Міністра оборони України від 02.03.2022 р. № 248/1196 (крім пункту 5), від 07.03.2022 р. № 248/1217, від 25.03.2022 р. №248/1298, від 18.04.2022 №248/1529.
Пунктом 1 Окремого доручення Міністра № 912/з/29 встановлено, що під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:
бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;
бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;
бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;
бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
завдання з ведення руху оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);
виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;
виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;
здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;
здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;
виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.
Пунктом 2 Окремого доручення Міністра № 912/з/29 передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:
100000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);
30000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).
Згідно із п. 3 Окремого доручення Міністра № 912/з/29, райони ведення бойових дій слід визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.
Відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України слід визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.
Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Отже, військовослужбовець Збройних Сил набуває право на отримання збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди у разі безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. 
При цьому, обов`язковою умовою для нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168, є документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, що здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини.
Як встановлено судовим розглядом, відповідно до довідки ВЧ № НОМЕР_1 від 12.06.2023 р. № 1/05/439 позивач у періоди з 11.10.2022 р. по 31.10.2022 р., з 01.11.2022 р. по 30.11.2022 р., з 01.12.2022 р. по 31.12.2022 р., з 01.01.2023 р. по 18.01.2023 р., з 25.01.2023 р. по 30.01.2023 р. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у складі оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " у східній частині Донецького операційного району Донецької області, Торецької міської територіальної громади ( АДРЕСА_1 ), КПВВ Майорськ, м. Бахмут.
У цей період позивачу нараховувалась та виплачувалась збільшена до 100000 грн. додаткова винагорода пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях, а саме: за жовтень 2022 року - 30000 грн. та 47419,35 грн.; листопад 2022 року - 30000 грн. та 70000 грн.; грудень 2022 року - 30000 грн. та 70000 грн.; січень 2023 року - 30000 грн. та 54193,55 грн., що підтверджується довідкою про розмір грошового забезпечення (зворот а.с. 57).
При цьому, матеріали справи не містять будь-яких доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дій за період з 18.04.2022 р. по 30.06.2022 р., а з 01.07.2022 р. по день прийняття рішення судом.
Колегія суддів зазначає, що під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів" слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу) яка веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах бойових дій з виявлення повітряних цілей та ін.
Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, визначається на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій, рапорту командиру підрозділу.
Відповідно до вимог Постанови №168 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) лише у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, вони набувають права на отримання збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил отримують додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень.
Однак, віднесення адміністративно-територіальних одиниць, на яких ніс службу позивач, до Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка" згідно Питань деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, не надав позивачу права на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 грн щомісячно.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що в позовній заяві та апеляційній скарзі позивачем викладено хронологію змін у постанові Кабінету Міністрів України №168, проте, жодним чином не зазначено, чим вказані зміни впливають на права та інтереси позивача. Підсумовуючи, представник позивача, з посиланням на постанову №168, зазначає що оскільки позивач є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 , та він має законне право на отримання належних йому нарахувань та виплат відповідно до постанови №168.
Однак,  сам факт виконання позивачем у спірному періоді обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов, визначених постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у позивача не виникало права на отримання додаткової щомісячної винагороди у 100000 грн розмірі, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 26.02.2022 р. у період з 18.04.2022 р. по 30.06.2022 р., та з 01.07.2022 р. по день прийняття рішення судом, оскільки інформації щодо його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та доказів на підтвердження цієї інформації, суду не надано.
Також колегія суддів вважає помилковим доводи апеляційної скарги позивача щодо неправомірного перекладання судом першої інстанції тягаря доказування на позивача та порушення у зв`язку з цим вимог КАС України, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 77, ч. 2 ст. 79 КАС України позивач не звільняється від обов`язку доведення обставин, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення, у тому числі шляхом подання відповідних доказів.
Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень щомісячно, у період з 18.04.2022 р. по 30.06.2022 р., та з 01.07.2022 р. по день прийняття рішення судом та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороди в розмірі 100000 гривень у вказані вище періоди.  
Також, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок щодо задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 100000 гривень щомісячно, за періоди: з 11.10.2022 р. по 31.10.2022 р., з 01.11.2022 р. по 30.11.2022 р., з 01.12.2022 р. по 31.12.2022 р., з 01.01.2023 р. по 18.01.2023 р., з 25.01.2023 р. по 30.01.2023 р., оскільки довідкою Військової частини НОМЕР_1 щодо розміру грошового забезпечення та інших додаткових виплат, які нараховані та виплачені ОСОБА_1 за період проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_3 з квітня 2022 року по лютий 2023 року підтверджується, що позивачу нараховано грошове забезпечення пропорційно відпрацьованим дням, саме: а саме: за жовтень 2022 року - 30000 грн. та 47419,35 грн.; листопад 2022 року - 30000 грн. та 70000 грн.; грудень 2022 року - 30000 грн. та 70000 грн.; січень 2023 року - 30000 грн. та 54193,55 грн., яке нараховано пропорційно відпрацьованим дням.
Таким чином, суд, переглянувши, у межах апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга відповідача обґрунтована та підлягає задоволенню, а  позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невинесення наказів про нарахування та виплату ОСОБА_1 за періоди: з 11.10.2022 р. по 31.10.2022 р., з 01.11.2022 р. по 30.11.2022 р., з 01.12.2022 р. по 31.12.2022 р., з 01.01.2023 р. по 18.01.2023 р., з 25.01.2023 р. по 30.01.2023 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 р. № 168; визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень щомісячно, починаючи з 11.10.2022 р. по 31.10.2022 р., з 01.11.2022 р. по 30.11.2022 р., з 01.12.2022 р. по 31.12.2022 р., з 01.01.2023 р. по 18.01.2023 р., з 25.01.2023 р. по 30.01.2023 р. та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100000 гривень щомісячно за періоди: з 11.10.2022 р. по 31.10.2022 р.; з 01.11.2022 р. по 30.11.2022 р.; з 01.12.2022 р. по 31.12.2022 р.; з 01.01.2023 р. по 18.01.2023 р.; з 25.01.2023 р. по 30.01.2023 р. не обгрунтовані та задоволенню не підлягають. 
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст.  315, п. 4 ч. 1 ст.  317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 р. в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в скасованій частині постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , в іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 р. залишити без змін. 
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_4 - задовольнити.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 р. в справі № 480/202/23 - скасувати в частині задоволення позовних вимог.
Ухвалити в скасованій частині постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .
В іншій частині рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 по справі № 480/202/23 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена у касаційному порядку  до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк 	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.А. Спаскін