ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9568/24  Номер провадження 22-ц/814/1400/25	Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А. М.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 24 грудня 2024 року, постановлене суддею Чувановою А.М.,
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

в с т а н о в и в:
09.09.2024 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що 14.05.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https:creditkasa.com.ua) укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1205-4582.
За умов такого договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати позичальнику кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 15 000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 2,50% в день; стандартна % ставка - 3,00% в день.
Позивач, не будучи фінансовою установою, здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку через партнера ПАТ «ПриватБанк», із яким укладено договір №4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02.12.2019, та видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний ним в особистому кабінеті. У свою чергу відповідач, отримавши кредитні кошти, не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення такого договору відмовитися від нього без пояснення причин, тим самим підтвердив виконання своїх зобов`язань. 
Позичальник належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконував у зв`язку із чим станом на 11.07.2024 утворилася заборгованість у розмірі 148 950,00 грн., із яких позивачем заявлено до стягнення 73 950,00 грн., що складається із: 15 000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 60 000,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. 
Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 24.12.2024 позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1205-4582 від 14.05.2023 у розмірі 75 000,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
       Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем доведено факт укладення договору та погодження позичальником істотних умов зобов`язання, які відповідачем належним чином не виконуються, унаслідок чого утворилася заборгованість, заявлена позивачем до стягнення та не спростована відповідачем.
       Не погодившись із таким рішенням відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення районного суду в частині стягнення знеї,  ОСОБА_1 , накористьтовариствазаборгованості у розмірі 54 750,00 грн.; в іншійчастинірішення районного суду залишити без змін.
       Вважає, що при постановленні оскаржуваного рішення судом не було враховано статус позивача, як суб`єкта господарювання на ринку фінансових послуг, у зв`язку із чим порушено вимоги ч.2 ст.9 ЦК України, а також положення ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії».
       Доводить, що районний суд при ухваленні рішення в частині оспорюваної суми безпідставно не застосував або не обґрунтував відмову у застосуванні п.9 ч.5 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та норм Закону України «Про платіжні послуги».
       В обґрунтування вимог апеляційної скарги цитує практику Верховного Суду, сформовану у справах №352/1950/15-ц від 05.10.2022, №944/3046/20 від 14.05.2022, яку вважає доцільною для застосування до спірних правовідносин.
       Наголошує, що пунктом 2.3 договору відкриття кредитної лінії №1205-4585 сторонами погоджено сукупну вартість кредиту 20250,00 грн., яка включає 15000,00 грн. - суми кредиту та 5250,00 грн. процентів за користування кредитом. Сторонами такого зобов`язання також погоджено термін повернення кредитних коштів - 14 календарних днів до 27.05.2023, після спливу якого нарахування передбачених договором процентів за кредитом припиняється. 
       Також кредитний договір містив умови, що строк кредитування складає 300 днів до 08.03.2024. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. При цьому вказано, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 150 000,00 грн. і включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом у розмірі 135 000,00 грн.; реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 1139965,00%, що є невиправданим та не несправедливим. 
       Наголошує, п.4.4, п.4.8, п.п.5.3.1 кредитного договору визначено фактично 3 строки, у межах яких здійснюється повернення отриманих позичальником грошових коштів, тому, в даному випадку спірні умови слід трактувати на користь споживача та виходити зі строку кредитування - 14 днів та відповідної ціни кредиту в розмірі 20 250,00 грн., які первинно узгоджувалися сторонами.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 30.01.2025 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено до розгляду без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 11.02.2025.
17.02.2025 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему «Електронний суд» подано відзив на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, без змін, як законне та обґрунтоване.
Звертає увагу, що базовий період - строк (період) упродовж якого боржник буде сплачувати саме відсотки за користування кредитом, у даному випадку - 14 днів, які він сам обирає при заповненні заявки на отримання грошових коштів. Натомість, строк кредитування- це строк на який видаються грошові кошти позичальнику, якими він може користуватися, у даному випадку - 300 днів.
Зазначає, що позичальник погодив умови зобов`язання та допустив їх порушення. На підтвердження заборгованості заявленої до стягнення позивачем надано розрахунок, який відповідає вимогам законодавства України, є чітким та таким, що узгоджується із умовами зобов`язання.
Також зазначає, що після закінчення строку кредитування, а саме після 08.03.2024, нарахування процентів за користування кредитом було зупинено, що також відображено у наявному у справі розрахунку заборгованості. 
Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення в межах вимог апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.
Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 14.05.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1205-4582, за умов якого кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на наступних умовах: дата видачі кредиту - 14.05.2023; останній календарний день першого базового періоду - 27.05.2023; сума кредиту – 15 000,00 грн.; нараховані проценти за користування кредитом – 5 250,00 грн.; разом до сплати 20 225,00 грн. (п.2.1, п.2.3 договору).
Цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (п.3.1. договору).
Для укладення цього Договору, у порядку, встановленому Правилами, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.com.ua усіх граф відповідної форми. Надаючи таку інформацію, позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою веб-сайту кредитодавця та як необхідні для укладення цього Договору. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних (п.3.2. договору).
Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього Договору та надіслання позичальнику примірнику Договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту (п.4.2. договору).
Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом; тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована; базовий період складає 14 календарних днів; стандартна процентна ставка - 3,00% за кожен день користування кредитом; пільгова процентна ставка - 2,5% за кожен день користування кредитом (п.4.3-п.6 договору).
Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 08.03.2024. Строк договору є рівним строку кредитування (п.4.8. договору)./а.с.16-21/
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надано суду Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджені наказом №69-П від 23.11.2022, які містять електронний підпис позичальника одноразовим ідентифікатором (номер пароля): НОМЕР_1 ./а.с.27-33/
Передувало укладенню кредитного договору погодження позичальником паспорту споживчого кредиту, підписаного позичальником одноразовим ідентифікатором (номер пароля): НОМЕР_1 ./а.с.34-35/
14.05.2023 ОСОБА_1 за допомогою системи LiqPay на номер платіжної картки НОМЕР_2 перераховано кошти у розмірі 15 000,00 грн./а.с.23/
АТ КБ «ПриватБанк» підтверджено перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019./а.с.38-45/
За змістом довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про укладений договір щодо видачі кредиту 1205-4582 від 14.05.2023 загальна сума заборгованості склала 148 950,00 грн., із яких: 15 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 133 950,00 грн. - залишок нарахованих, не погашених відсотків./а.с.24-26/
Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що відповідач, погодивши умови кредитування, зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії належним чином не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість заявлена позивачем до стягнення. Належних та допустимих доказів на її спростування відповідачем суду не надано, як і не доведено несправедливість умов кредитування.
       Апеляційний суд, переглядаючи рішення в оскаржуваній частині з такими висновками суду першої інстанції погоджується з огляду на наступне.
       Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
       За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
       Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
       Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
       Згідно із частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
       Великою Палатою Верховного Суду у справі №444/9519/12 від 28.03.2019 сформовано висновок, що відповідно до частини 1 статті 1048 та частини 1 статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
       Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
       Як убачається із матеріалами справи, між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії в електронній формі, яким погоджено усі істотні умови кредитування, у тому числі: стандартну процентну ставку - 3% та знижену процентну ставка - 2,50 % за кожен день користування кредитом; строку кредитування - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику та дату повернення (виплати) кредиту 08.03.2024. 
       Указані умови відповідають зазначеним у паспорті споживчого кредиту, з яким ОСОБА_1 ознайомлена шляхом його підписання одноразовим ідентифікатором. 
Доказів, що указані в договорі та паспорті споживчого кредиту одноразові ідентифікатори та персональні дані належить третім особам, а не позичальнику, відповідачем не надано, тоді як наведений позивачем алгоритм укладення договорів виключає підстави вважати, що без їх погодження позичальник міг отримати кредитні кошти.
       Отже, відповідач, як позичальник, погодився на укладення договору саме на таких умовах і не відмовився від його укладення, тобто взяв на себе обов`язок сплатити позичальнику саме такий розмір відсотків за користування кредитними коштами в межах строку кредитування.
       Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
       Підстав вважати, що заборгованість за відсотками є явно завищеною, що не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача, колегія суддів не вбачає, оскільки умови договору щодо відсотків за користування кредитом є належним чином погодженими сторонами і недійсними не визнавались. Тоді як укладення договору на таких умовах відповідає принципу свободи договору (стаття 627 ЦК України).
       Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності нарахування процентівзакредитомпісляспливустрокукредитування,колегіясуддіввідхиляє,яктакі,щосуперечатьумовамзобов`язаннятазводятьсядонерозумінняприродиправочину, щонезвільняєвідобов`язкуйоговиконання.
       Твердження відповідача, що при постановленні оскаржуваного рішення судом порушено вимоги ч.2 ст.9 ЦК України та ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», колегія суддів відхиляє, як такі, що зводяться до загального цитування норм права безвідносно до особи відповідача. 
       Із підстав викладеного колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги, що районний суд при ухваленні рішення в частині оспорюваної суми безпідставно не застосував або не обґрунтував відмову у застосуванні п.9 ч.5 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та норм Закону України «Про платіжні послуги».
При цьому колегія суддів ураховує положення п.6 ст.3 ЦК України, якою визначено добросовісність, як певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них
У цій справі поведінка відповідача не відповідає вимогам п.6 ст.3 ЦК України, оскільки наполягаючи на порушенні позивачем її права, як клієнта на інформацію, вона понад рік використовувала кредитні кошти, нині наполягаючи на тому, що строк кредитування складав 14 днів. Така суперечлива поведінка відповідачки, яка перед укладення кредитного договору була обізнана з істотними умовами зобов`язання шляхом підписання паспорту споживчого кредиту, та не зверталася до кредитора із запитами щодо надання інформації про умови кредитування, виключає підстави вважати, що позивач допустив порушення вимог законів України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та «Про платіжні послуги». 
Крім того, відповідачка не зверталася в суд із вимогами про недійсність/нікчемність такого договору та не спростувала належними доказами заборгованість за тілом кредиту та відсотками, розмір яких та строк нарахування, погоджені сторонами.
       Посилання відповідачки у доводах апеляційної скарги на положення п.4.4, п.4.8, п.п.5.3.1 кредитного договору, як таких, якими визначено фактично 3 строки, у межах яких здійснюється повернення отриманих позичальником грошових коштів, зводяться до нерозуміння природи зобов`язання, що не звільняє від обов`язку його виконання. Зокрема, в контексті того, що базовий період - строк (період) упродовж якого боржник буде сплачувати саме відсотки за користування кредитом, у даному випадку - 14 днів, які він сам обирає при заповненні заявки на отримання грошових коштів. Натомість, строк кредитування- це строк на який видаються грошові кошти позичальнику, якими він може користуватися, у даному випадку - 300 днів. 
       Відтак, підстав вважати, щоу даному випадку спірні умови слід трактувати на користь споживача та виходити зі строку кредитування - 14 днів та відповідної ціни кредиту в розмірі 20 250,00 грн., колегія суддів не вбачає, оскільки наведене становить односторонню зміну позичальником умов зобов`язання. 
       До того ж, застосування судом принципу «jura novit curia» («суд знає закони») не є безмежним, а наведена відповідачем практика Верховного Суду є відмінною з фактичними обставинами, а тому застосуванню не підлягає.
       Інших доводів на спростування висновків суду першої інстанції апеляційна скарга не містить. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
       Із огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржувані частині залишити без змін. 
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 24 грудня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 01.04.2025.

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                 Ю.В. Дряниця

                                                                                       О.В. Чумак