СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року                                     м. Харків                        Справа № 922/2771/24  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Стойка О.В., суддя Медуниця О.Є. , суддя  Попков Д.О.

за участю секретаря судового засідання Ламановій А.В.
та представників учасників справи:
від Позивача     – Оріщенко Н.С.; інші учасники справи     – не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду     апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро", Харківська область, Лозівський район, село Веселе на рішення Господарського суду Харківської області від 17.12.2024 у справі №922/2771/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро", Харківська область, Лозівський район, село Веселе

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос", Харківська область, Близнюківський район, смт. Близнюки

3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Барвінкове - Агро", Харківська обл., м.Барвінкове;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд", м. Дніпро;

- Фермерське господарство "Подолівське", Харківська область, Барвенківський район, м.Барвінкове

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:
У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Краєвид Агро» (далі-Позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» (далі- Відповідач), в якій просив стягнути з Відповідача на його користь суму відшкодування вартості насіння
соняшника у розмірі 7 459 712,00 грн., а також судові витрати, що складаються із суми сплаченого судового збору та витрат на правничу допомогу.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.08.2024, зокрема, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Барвінкове - Агро» (далі- Третя особа 1), Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптімусагро Трейд» (далі- Третя особа 2) та Фермерське господарство «Подолівське» (далі- Третя особа 3).
Рішенням господарського суду Харківської області від 17.12.2024р. у справі №922/2771/24 у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із зазначеним рішенням господарського суду та вважаючи його таким, що постановлено з порушенням норм матеріального права та процесуального права, Позивач звернувся з апеляційною скаргою, відповідно до доводів якої зазначив, що:
-судом першої інстанції було необґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог та зроблено помилковий висновок про те, що Позивач в межах справи №922/3734/21 визнавав, що право власності на зерно соняшника йому не належить, а його позиція в межах цієї справи суперечить попередній поведінці Позивача під час розгляду справи №922/3734/21, оскільки навпаки, в межах справи №922/3734/21 Позивача визнано належним землекористувачем і в силу положень ст. 95 ЗК України тільки Позивач може бути належним власником спірного урожаю;
-суд першої інстанції не захистив право Позивача на отримання вартості безпідставно набутого Відповідачем врожаю та не відновив справедливість, оскільки Відповідачем проводилась незаконна господарська діяльність на належних Позивачу, як орендарю, земельних ділянках;
- судом першої інстанції порушено приписи ст.ст.1212, 1213 ГПК України, оскільки зібравши врожай та продавши його третім особам, Відповідач набув майно Позивача без достатньої правової підстави;
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2025 року, з поміж іншого, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Позивача на означене судове рішення, а ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2025 розгляд справи призначений на 17.03.2025.
Від Відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого він заперечував проти доводів апеляційної скарги, зазначивши, що Позивач не довів права власності на зерно соняшника, а аргументи Позивача щодо наявності у нього прав на спірний врожай соняшника та набуття Відповідачем спірного майна за рахунок Позивача, суперечать попередній поведінці Позивача під час розгляду справи №922/2771/24 та в межах цієї справи.
Треті особи не скористались правом на надання письмових пояснень стосовно апеляційної скарги Позивача.
Позивач підтримував доводи апеляційної скарги, просив задовольнити позовні вимоги, а рішення суду - скасувати.
Відповідач заперечив проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції просив залишити в силі.
Треті особи у судове засідання не скористались правом участі в суді апеляційної інстанції, але про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
У судовому засіданні 17.03.2025р. оголошено перерву до 07.04.2025.
Ухвалення постанови відкладене до 09.04.2025 до 12:15.
Від Відповідача на стадії ухвалення постанови надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, отже воно не може бути розглянуто в даному апеляційному провадженні та не береться судовою колегією до уваги.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлено наявність у Позивача на підставі договорів оренди, укладених із власниками земельних ділянок, статусу орендаря земельних ділянок, які знаходяться на території Богодарівського старостинського округу Барвінківської громади Ізюмського району Харківської області (колишньої Богодарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна Товариство з обмеженою відповідальністю «Краєвид Агро», а саме:
1) згідно інформаційної довідки №284444863 від 12.11.2021 земельна ділянка з кадастровим номером 6320480500:04:000:0045 площею 6,9109 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Харківської обл., Барвінківського р-ну, с/рада Богодарівська, власником земельної ділянки є ОСОБА_1 , право оренди земельної ділянки зареєстровано за Позивачем 26.12.2016 на підставі договору оренди землі, б/н, виданого 01.08.2007; додаткова угода до договору оренди землі номер: 2, видана 01.01.2014, договір укладено на 25 років з моменту державної реєстрації, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду);
2) згідно інформаційної довідки №28444569 від 12.11.2021 земельна ділянка з кадастровим номером 6320480500:04:000:0046 площею 8,6538 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Харківської обл., Барвінківського р-ну, с/рада Богодарівська, власником земельної ділянки є ОСОБА_2 , право оренди земельної ділянки зареєстровано за Позивачем 24.12.2016 на підставі договору оренди землі б/н, виданого 01.08.2007, додаткова угода до договору оренди землі, номер 2, видана 01.01.2014, договір укладено на 25 років з моменту державної реєстрації, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду);
3) згідно інформаційної довідки №284447735 від 12.11.2021 земельна ділянка з кадастровим номером 6320480500:04:000:0047 площею 4,5763 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Харківської обл., Барвінківського р-ну, с/рада Богодарівська, власником земельної ділянки є ОСОБА_3 , право оренди земельної ділянки зареєстровано за Позивачем 26.08.2016 на підставі договору оренди землі, б/н, виданого 24.07.2007, додаткова угода до договору оренди землі номер: 2, видана 01.01.2014, договір укладено строком на 25 років, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду);
4) згідно інформаційної довідки №284448779 від 12.11.2021 земельна ділянка з кадастровим номером 6320480500:04:000:0048 площею 4,1842 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Харківської обл., Барвінківського р-ну, с/рада Богодарівська, власником земельної ділянки є ОСОБА_4 , право оренди земельної ділянки зареєстровано за Позивачем 07.06.2016 на підставі договору оренди землі, номер: б/н, виданий 24.07.2007, ОСОБА_4 (орендодавець), додаткова угода до договору оренди землі від 24.07.2007 року, номер: 2, виданий 01.01.2014, зі строком дії 25 років з моменту підписання відповідного акту приймання- передачі земельної ділянки у користування орендарю згідно з договором;
5) згідно інформаційної довідки №284451709 від 12.11.2021 земельна ділянка з кадастровим номером 6320480500:04:000:0053 площею 6,9036 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Харківської обл., Барвінківського р-ну, с/рада Богодарівська,власником земельної ділянки є ОСОБА_5 , право оренди земельної ділянки зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальність “КРАЄВИД АГРО” 19.08.2015 на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 20.08.2012, Товариство з обмеженою відповідальністю «КРАЄВИД АГРО» в особі Генерального директора ОСОБА_6 (орендар) з одного боку та Протасова А.В. (орендодавець) з іншого боку; додаткова угода, серія та номер: 1, виданий 19.08.2015, Товариство з обмеженою відповідальністю «КРАЄВИД АГРО» в особі Генерального директора ОСОБА_7 (орендар) з одного боку та Сурженко А.В. (орендодавець) з іншого боку, строк дії 25 років з урахуванням періоду ротації основної сівозміни, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду);
6) згідно інформаційної довідки №284452676 від 12.11.2021 земельна ділянка з кадастровим номером 6320480500:04:000:0056 площею 7,0982 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Харківської обл., Барвінківського р-ну, с/рада Богодарівська, власником земельної ділянки є ОСОБА_8 ,право оренди земельної ділянки зареєстровано за Позивачем 25.08.2016 на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 01.08.2007, орендодавець - ОСОБА_8 , орендар - ТОВ «Краєвид Агро»; Додаткова угода до договору оренди землі від 01.08.2007 року, серія та номер: 2, виданий 01.01.2014, договір укладено строком на 25 років, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду);
7) згідно інформаційної довідки №284453471 від 12.11.2021 земельна ділянка з кадастровим номером 6320480500:04:000:0061 площею 6,8662 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Харківської обл., Барвінківського р-ну, с/рада Богодарівська. Власниками земельної ділянки є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на праві спільної часткової власності. Право оренди земельної ділянки зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальність “КРАЄВИД АГРО” 30.09.2016 на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 09.10.2008, ОСОБА_11 (орендодавець), Товариство з обмеженою відповідальністю «КРАЄВИД АГРО», директора ОСОБА_6 (орендар); додаткова угода до договору оренди, серія та номер: 2, виданий 30.10.2015, ОСОБА_10 (орендодавець), ОСОБА_9 (орендодавець), Товариство з обмеженою відповідальністю «КРАЄВИД АГРО», в особі директора ОСОБА_7 (орендар);
8) згідно інформаційної довідки №284059982 від 12.11.2021 земельна ділянка з кадастровим номером 6320480500:04:000:0151 площею 0,4594 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Харківської обл., Барвінківського р-ну, с/рада Богодарівська. Власниками земельної ділянки є ОСОБА_12 . Право оренди земельної ділянки зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальність “КРАЄВИД АГРО” 04.03.2016 на підставі договору оренди землі, серія та номер: Б/Н, виданий 24.07.2007, орендодавець – ОСОБА_12 , орендар - Товариство з обмеженою відповідальністю «Краєвид Агро»; додаткова угода, серія та номер: 2, виданий 01.01.2014, орендодавець - ОСОБА_12 , орендар - Товариство з обмеженою відповідальністю «Краєвид Агро». Строк дії: на 25 років, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду);
9) згідно інформаційної довідки №284439540 від 12.11.2021 земельна ділянка з кадастровим номером 6320480500:04:000:0930 площею 8,0512 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Харківської обл., Барвінківського р-ну, с/рада Богодарівська. Власником земельної ділянки у період з 21.11.2016 по 20.04.2018 була ОСОБА_13 . З 20.04.2018 право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_14 . Право оренди земельної ділянки зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальність “КРАЄВИД АГРО” 20.04.2018 на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 01.08.2007, орендодавець: ОСОБА_13 , орендар: ТОВ «Краєвид Агро». Право оренди перенесено з реєстру ДЗК згідно п.20 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою КМУ №1127 від 25.12.2015 року. Строк дії: 25 років (дата державної реєстрації 21.11.2016 р.);
10) згідно інформаційної довідки №284440508 від 12.11.2021 земельна ділянка з кадастровим номером 6320480500:04:000:0934 площею 7,5534 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Харківської обл., Барвінківського р-ну, с/рада Богодарівська. Власником земельної ділянки є ОСОБА_15 . Право оренди земельної ділянки зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальність “КРАЄВИД АГРО” 27.03.2017 на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 01.08.2007; додаткова угода до договору оренди землі, серія та номер: №2, виданий 01.08.2007; орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю «Краєвид Агро», орендодавець: ОСОБА_15 . Строк дії: 25 років;
11) згідно інформаційної довідки №284444117 від 12.11.2021 земельна ділянка з кадастровим номером 6320480500:04:000:0932 площею 6,7783 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Харківської обл., Барвінківського р-ну, с/рада Богодарівська. Власником земельної ділянки є ОСОБА_15 . Право оренди земельної ділянки зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальність “КРАЄВИД АГРО” 08.11.2016 на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 01.08.2007, орендар - ТОВ «Краєвид Агро», орендодавець - ОСОБА_16 ; додаткова угода, серія та номер: б/н, виданий 31.10.2016, орендар - ТОВ «Краєвид Агро», орендодавець – ОСОБА_15 . Договір оренди укладено на 25 (двадцять п`ять) років з моменту державної реєстрації, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду);
12) згідно інформаційної довідки №284441642 від 12.11.2021 земельна ділянка з кадастровим номером 6320480500:04:000:0984 площею 8,1214 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Харківської обл., Барвінківського р-ну, с/рада Богодарівська. Власником земельної ділянки є ОСОБА_17 . Право оренди земельної зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальність “КРАЄВИД АГРО” 22.06.2017 на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 30.11.2007, орендар - ТОВ “КРАЄВИД АГРО”, орендодавець - ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; Додаткова угода до договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 12.05.2017, орендар - ТОВ “КРАЄВИД АГРО”, орендодавець - ОСОБА_17 ; Додаткова угода до договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 15.05.2017, орендар – ТОВ “КРАЄВИД АГРО”, орендодавець - ОСОБА_17 . Договір укладено строком на 25 (двадцять п`ять) років, з правом пролонгації;
13) згідно інформаційної довідки №284457562 від 12.11.2021 земельна ділянка з кадастровим номером 6320480500:04:000:1097 площею 6,7967 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Харківської обл., Барвінківського р-ну, с/рада Богодарівська. Власником земельної ділянки є ОСОБА_19 . Право оренди земельної ділянки зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальність “КРАЄВИД АГРО” 25.08.2016 на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 01.08.2007, орендодавець - ОСОБА_19 , орендар - ТОВ «Краєвид Агро»; Додаткова угода до договору оренди землі , серія та номер: 2, виданий 01.01.2014, орендодавець – ОСОБА_19 , орендар - ТОВ «Краєвид Агро». Договір укладено на 25 (двадцять п`ять) років, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду);
14) згідно інформаційної довідки №284442435 від 12.11.2021 земельна ділянка з кадастровим номером 6320480500:04:000:1098 площею 7,5496 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Харківської обл., Барвінківського р-ну, с/рада Богодарівська. Власниками земельної ділянки є ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Право власності ОСОБА_22 припинено 21.09.2021. Право оренди земельної ділянки зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальність “КРАЄВИД АГРО” 14.04.2016 на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 24.07.2007, ОСОБА_23 (орендодавець), Товариство з обмеженою відповідальність «КРАЄВИД АГРО», в особі директора ОСОБА_6 (орендар); додаткова угода до договору оренди землі від 24.07.2017 року, серія та номер: б/н, виданий 06.04.2016, видавник: ОСОБА_22 (орендодавець), ОСОБА_21 (орендодавець), ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРАЄВИД АГРО», в особі директора ОСОБА_24 (орендар). Строк дії: 25 років (двадцять поять років) з моменту державної реєстрації;
15) згідно інформаційної довідки №284443183 від 12.11.2021 земельна ділянка  кадастровим номером 6320480500:04:000:1102 площею 8,6605 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території Харківської обл., Барвінківського р-ну, с/рада Богодарівська Власником земельної ділянки є ОСОБА_25 . Право оренди земельної ділянки зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальність “КРАЄВИД АГРО” 14.12.2017 на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 29.07.2007, орендар - ТОВ «Краєвид Агро», орендодавець - ОСОБА_26 ; Додаткова угода до Договору оренди землі №189 від 29.07.2007 р., серія та номер: б/н, виданий 08.12.2017, орендар - ТОВ «Краєвид Агро», орендодавець - ОСОБА_25 . Договір укладено на 25 (двадцять п`ять) років з моменту державної реєстрації, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду);
16) згідно інформаційної довідки №284454311 від 12.11.2021 земельна ділянка  кадастровим номером 6320480500:08:000:0043 площею 7,5417 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Харківської обл., Барвінківського р-ну, с/рада Богодарівська. Власником земельної ділянки є ОСОБА_27 . Право оренди земельної ділянки зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальність “КРАЄВИД АГРО” 26.12.2016 на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 31.03.2008, орендар – ТОВ “КРАЄВИД АГРО”, орендодавець - ОСОБА_27 ; Додаткова угода до Договору оренди землі, серія та номер: 2, виданий 01.01.2014, орендар - ТОВ “КРАЄВИД АГРО”, орендодавець - ОСОБА_27 . Договір укладено на 25 (двадцять п`ять) років з моменту державної реєстрації, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду); 17)згідно інформаційної довідки №284455546 від 12.11.2021 земельна ділянка з кадастровим номером 6320480500:08:000:0044 площею 7,6055 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Харківської обл., Барвінківського р-ну, с/рада Богодарівська. Власником земельної ділянки є ОСОБА_28 . Право власності ОСОБА_29 припинено з 13.10.2021. Право оренди земельної ділянки зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальність “КРАЄВИД АГРО” 26.12.2016 на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 31.03.2008, орендар – ТОВ “КРАЄВИД АГРО”, орендодавець - ОСОБА_29 ; Додаткова угода до Договору оренди землі, серія та номер: 2, виданий 01.01.2014, орендар - ТОВ “КРАЄВИД АГРО”, орендодавець - ОСОБА_29 . Договір укладено на 25 (двадцять п`ять) років з моменту державної реєстрації, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду); 18) згідно інформаційної довідки №284456397 від 12.11.2021 земельна ділянка з кадастровим номером 6320480500:08:000:0045 площею 7,5817 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Харківської обл., Барвінківського р-ну, с/рада Богодарівська. Власником земельної ділянки є ОСОБА_30 . Право оренди земельної ділянки зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальність “КРАЄВИД АГРО” 26.12.2016 на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 31.03.2008, орендар - ТОВ “КРАЄВИД АГРО”, орендодавець - ОСОБА_31 ; Додаткова угода до Договору оренди землі, серія та номер: 2, виданий 01.01.2014, орендар – ТОВ “КРАЄВИД АГРО”, орендодавець - ОСОБА_32 . Договір укладено на 25 (двадцять п`ять) років з моменту державної реєстрації, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду).
Також судом встановлено наступні обставини:
-укладення 03.01.2017 між Позивачем (як орендарем) та Третьою особою 3 (як суборендарем) договору №03/01/17-ПО суборенди землі, відповідно до умов якого орендар надає, а суборендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Барвінківського районів, зокрема, земельні ділянки з кадастровими номерами 6320480500:04:000:0045, 6320480500:04:000:0046, 6320480500:04:000:0047, 6320480500:04:000:0048, 6320480500:04:000:0053, 6320480500:04:000:0056, 6320480500:04:000:0061, 6320480500:04:000:0151, 6320480500:04:000:0930, 6320480500:04:000:0934, 6320480500:04:000:0984,
6320480500:04:000:1098, 6320480500:04:000:1102, 6320480500:08:000:0043, 6320480500:08:000:0044, 6320480500:08:000:0045 (далі-Договір суборенди );
- передання Позивачем та прийняття Третьою особою 3 у строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення згідно переліку (Додаток №1 до Договору) загальною площею 826,58 га за актом приймання-передачі земельних ділянок у суборенду від 03.01.2017 (Додаток до Договору суборенди);
- укладення 01.08.2018 між Позивачем та Третьою особою 3 додаткової угоди до Договору суборенди , на підставі якої сторони погодили зміну умов договору суборенди в частині обчислення та виплати суборендної плати, а також оновили перелік земельних ділянок, які передаються в суборенду з 01.08.2018, а саме: земельні ділянки з кадастровими номерами 6320480500:04:000:0045, 6320480500:04:000:0046, 6320480500:04:000:0047, 6320480500:04:000:0048, 6320480500:04:000:0053, 6320480500:04:000:0056, 6320480500:04:000:0061, 6320480500:04:000:0151, 6320480500:04:000:0930, 6320480500:04:000:0934, 6320480500:04:000:0932, 6320480500:04:000:0984, 6320480500:04:000:1097, 6320480500:04:000:1098, 6320480500:04:000:1102, 6320480500:08:000:0043, 6320480500:08:000:0044, 6320480500:08:000:0045;
- реєстрація права суборенди за Третьою особою 3 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право Фермерського господарства «Подолівське» на земельні ділянки з кадастровими номерами 6320480500:04:000:0045, 6320480500:04:000:0046, 6320480500:04:000:0047, 6320480500:04:000:0048, 6320480500:04:000:0053, 6320480500:04:000:0056, 6320480500:04:000:0061, 6320480500:04:000:0151, 6320480500:04:000:0930, 6320480500:04:000:0934, 6320480500:04:000:0932, 6320480500:04:000:0984, 6320480500:04:000:1097, 6320480500:04:000:1098, 6320480500:04:000:1102, 6320480500:08:000:0043, 6320480500:08:000:0044, 6320480500:08:000:0045, що підтверджується інформаційними довідками №284444863 від 12.11.2021, №28444569 від 12.11.2021, №284447735 від 12.11.2021, №284448779 від 12.11.2021, №284451709 від 12.11.2021, №284452676 від 12.11.2021, №284453471 від 12.11.2021, №284059982 від 12.11.2021, №284439540 від 12.11.2021, №284440508 від 12.11.2021, №284444117 від 12.11.2021, №284441642 від 12.11.2021, №284457562 від 12.11.2021, №284442435 від 12.11.2021, №284443183 від 12.11.2021, №284454311 від 12.11.2021, №284455546 від 12.11.2021, №284456397 від 12.11.2021;
- підписання 01.01.2020 між Третьою особою 3 та Відповідачем Договору суборенди землі №1-БР (далі - Договір суборенди від 01.01.2020), за умовами якого орендар надає, а суборендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Богодарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, загальною площею 760,7351 га, у тому числі і спірні земельні ділянки з кадастровими номерами: 6320480500:04:000:0045 , 6320480500:04:000:0046, 6320480500:04:000:0047, 6320480500:04:000:0048, 6320480500:04:000:0053,
6320480500:04:000:0056, 6320480500:04:000:0061, 6320480500:04:000:0151, 6320480500:04:000:0930, 6320480500:04:000:0934, 6320480500:04:000:0932, 6320480500:04:000:0984, 6320480500:04:000:1097, 6320480500:04:000:1098, 6320480500:04:000:1102, 6320480500:08:000:0043, 6320480500:08:000:0044, 6320480500:08:000:0045 (п. 2.1 Договору).
Крім того, судом першої інстанції встановлено внесення 19.07.2021, 20.07.2021 та 04.08.2021 до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна записів про припинення права Третьої особи 3 суборенди спірних земельних ділянок у зв`язку з припиненням дії договору через закінчення строку, на який його було укладено;
-укладення 16.06.2021 між Відповідачем та Третьою особою1 договір складського зберігання №7, за змістом якого Відповідач зобов`язався передати на зберігання Третій особі 1 плоди зернових культур , а остання- прийняти зерно на зберігання та повернути його поклажодавцеві у схоронності;
- прийняття 23.09.2021 господарським судом Харківської області ухвали в межах справи №922/3734/21 про вжиття заходів забезпечення позову, якою заборонено Позивачу та будь-яким іншим особам, окрім Відповідача здійснювати збір врожаю з земельних ділянок, розташованих на території Богодарівської сільської ради Барвінківського (нині - Ізюмського) району Харківської області: 6320480500:04:000:0151, 6320480500:04:000:0930, 6320480500:04:000:0934, 6320480500:04:000:0984, 6320480500:04:000:1098, 6320480500:04:000:1102, 6320480500:04:000:0932, 6320480500:04:000:0045, 6320480500:04:000:0046, 6320480500:04:000:0047, 6320480500:04:000:0048, 6320480500:04:000:0053, 6320480500:04:000:0056, 6320480500:04:000:0061, 6320480500:08:000:0043, 6320480500:08:000:0044, 6320480500:08:000:0045, 6320480500:04:000:1097 та зобов`язано Відповідача передати врожай, зібраний з земельних ділянок, розташованих на території Богодарівської сільської ради Барвінківського (нині - Ізюмського) району Харківської області: 6320480500:04:000:0151, 6320480500:04:000:0930, 6320480500:04:000:0934, 6320480500:04:000:0984, 6320480500:04:000:1098, 6320480500:04:000:1102, 6320480500:04:000:0932, 6320480500:04:000:0045, 6320480500:04:000:0046, 6320480500:04:000:0047, 6320480500:04:000:0048, 6320480500:04:000:0053, 6320480500:04:000:0056, 6320480500:04:000:0061, 6320480500:08:000:0043, 6320480500:08:000:0044, 6320480500:08:000:0045, 6320480500:04:000:1097 на зберігання до Третьої особи 1 до вирішення справи по суті;
- передання Відповідачем Третій особі 1 на виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 23.09.2021 у справі №922/3734/21 спірного врожаю кількістю 358640,00 кг за товарно- Транспортними накладними №531516 від 30.09.2021, №531517 від 30.09.2021, №531518 від 30.09.2021, №790299 від 30.09.2021, №790300 від 30.09.2021, №790301 від 30.09.2021, №790302 від 30.09.2021, №790303 від 01.10.2021, №790304 від 01.10.2021, №790305 від 01.10.2021, №790307 від 01.10.2021, №790306 від 01.10.2021, №790308 від 01.10.2021, №790312 від 01.10.2021, №790309 від 01.10.2021, №790310 від 01.10.2021, №790311 від 01.10.2021;
-укладення між Третьою особою 2 та Відповідачем Договору поставки №48АН від 26.01.2022 відповідно до умов якого Відповідач зобов`язався поставити соняшник в кількості 519,000 т ;
- звернення 26.01.2022 Відповідача до Третьої особи 1 із заявою про переоформлення зерна підставі договору складського зберігання зерна №7 від 16.06.2021р., а саме: соняшника 2021 року врожаю у кількості 517,27 т на нового власника: ТОВ “ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД”, Третя особа 2;
- отримання Відповідачем зі зберігання соняшника врожаю 2021 року на підставі акту прийому-передачі зерна №150 від 26.01.2022 від Третьої особи 3 та передача його покупцю -Третій особі 2 з такими характеристиками: соняшник нестандартний, вага: 517 270 кг; вологість: 7,87%, смітна домішка: 3%, зернова (олійна) домішка: 9,9%, згідно складських документів, в тому числі за такими номерами: ББ № 612340, ББ № 612342, ББ № 612344, ББ № 612352, ББ № 612354, ББ № 6,12357, ББ № 612358, ББ № 612360, ББ № 612362, ББ № 612363, ББ № 612364, ББ № 612365, ББ № 612369, ББ № 612371, ББ № 612372, ББ № 612374, ББ № 612375 номера за реєстром елеватора, зокрема, 865, 866, 868, 886, 888, 891,892, 894, 896, 897, 898, 899, 903, 908, 906, 908, 909;
-переоформлення на виконання умов Договору поставки, згідно видаткової накладної №3 від 26.01.2022 та трьохстороннього Акту прийому-передачі зерна №150 від 26.01.2022 товару на Третю особу 2;
- оплати Відповідачу за наведений товар згідно платіжних інструкцій №011882 від 26.01.2022 та №012067 від 31.01.2022;
-вивезення Третьою особою 2 товару з зернового складу Третьої особи 1 та оплата товару Відповідачу згідно платіжних інструкцій №011882 від 26.01.2022 та №012067 від 31.01.2022.
Зазначені обставини сторонами не оспорюються.
Звертаючись з даним позовом про стягнення вартості спірного врожаю соняшника в кількості 358 640,00 кг на підставі ст. 1212, ч. 2 ст. 1213 ЦК України, Позивач стверджував про незаконність його розпорядження Відповідачем, оскільки саме Позивач є його законним власником як належний землекористувач земельних ділянок, на яких цей врожай був зібраний, відповідно до положень ст.95 Земельного кодексу України, а право власності Відповідача на цей товар спростовано судовими рішеннями у справі №922/2437/24.
Через неможливість повернення спірного насіння соняшника законному власнику у зв`язку з його незаконним відчуженням Відповідачем Третій особі 2, Позивач просить стягнути вартість цього майна у розмірі 7459712,00грн, яка визначена ним на підставі цінової довідки №909/24 від 22.07.2024, виданої Харківською торгово-промисловою палатою.
У відзиві на позов Відповідач заперечив щодо зазначених вимог з мотивів того, що право власності Позивача на спірний врожай нічим не підтверджено, Позивач у спірний період не користувався спірними земельними ділянками, а спірний врожай був вирощений саме Відповідачем, що встановлено судовими рішеннями у справах №922/4278/21 та №922/3734/21, також ухвала Господарського суду Харківської області від 23.09.2021 №922/3734/21 не містила заборони на відчуження зібраного та переданого йому на зберігання врожаю.
Отже Відповідач вважав, що оскільки Позивач не є власником спірного врожаю, Відповідач не набував та не зберігав спірне майно за рахунок Позивача, у зв`язку з чим підстави для відшкодування вартості цього зерна відсутні.
Також вважав необґрунтованим розрахунок Позивача щодо вартості спірного врожаю соняшника у кількості 358 640,00 кг., оскільки аналіз цінових пропозицій про вартість зерна соняшника здійснений Позивачем на аналізі цінових пропозицій за максимальним рівнем 20 800,00 грн./т по Дніпропетровській, а не Харківській області.
У поясненнях суду першої інстанції Третя особа 2 зазначила, що при укладенні та виконанні договору поставки №48АН від 26.01.2022 вона вжила всіх необхідних заходів впевнившись у походженні та належності товару Відповідачу, а про існування обставин, що є предметом позову у цій справі, товариству було невідомо.
Інші треті особи не скористались правом на надання письмових пояснень.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції відхилив твердження Позивача про те, що він має право на спірний врожай соняшника, оскільки він фактично не користувався зазначеними земельними ділянками, а отже й не є особою, що могла виростити цей врожай, зазначений врожай був фактично вирощений Відповідачем, тому дійшов висновку про недоведеність Позивачем незаконності відчуження Відповідачем спірного врожаю соняшника, визнавши аргументи Позивача такими, що суперечать його попередній поведінці під час розгляду справи № 922/3734/21 та матеріалам цієї справи.
Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції необґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що знайшли своє часткове підтвердження під час перегляду рішення в суді апеляційної інстанції, виходячи з наступного.
Предметом позову в даній справі є вимоги Позивача про стягнення на підставі ст.1212, ч. 2 ст. 1213 ЦК України вартості належного Позивачу врожаю соняшника в кількості 358 640,00 кг, яке було відчужене Відповідачем без законних на те підстав.
Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. (Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22 березня 2016 року у справі № 6-2978цс15 та від 3 червня 2016 року у справі № 6- 100цс15).
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 910/13271/18, від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.
Відповідно до статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.01.2024, що залишена в силі постановою Верховного Суду від 17.04.2024 у справі № 922/3734/21, в межах якої розглядався між тими ж самими учасниками справи спір про визнання права власності Відповідача на врожай соняшнику, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ТОВ «Колос» не набувало статусу землекористувача (суборендаря) щодо спірних земельних ділянок, не набувало право користування спірними земельними ділянками, а отже й не є власником спірного урожаю.
Судовими рішеннями в межах справи №922/3734/21, зокрема, відмовлено в задоволенні позовних вимог Відповідача та Третьої особи 3 до Позивача про визнання права власності на врожай соняшнику, вирощеного на земельних ділянках з кадастровими номерами: 6320480500:04:000:0151, 6320480500:04:000:0930, 6320480500:04:000:0934, 6320480500:04:000:0984, 6320480500:04:000:1098, 6320480500:04:000:1102, 6320480500:04:000:0932, 6320480500:04:000:0045, 6320480500:04:000:0046, 6320480500:04:000:0047, 6320480500:04:000:0048, 6320480500:04:000:0053, 6320480500:04:000:0056, 6320480500:04:000:0061, 6320480500:08:000:0043, 6320480500:08:000:0044, 6320480500:08:000:0045, 6320480500:04:000:1097 у кількості 358 640,00 кг, що знаходиться на зберіганні Третьою особою 1 відповідно до укладеного з Відповідачем договору зберігання.
Одночасно постановою апеляційної інстанції встановлено, що саме Позивач є належним землекористувачем (орендарем) спірних земельних ділянок, на яких в 2021 році було вирощено спірний врожай соняшника.
Апеляційним судом відмовлено в задоволенні позовних вимог Відповідача через відсутність законної підстави до користування ним спірними земельними ділянками як в період перебування їх в суборенді Третьої особи 3 (до 03.01.2021 року), так і після зазначеної дати, оскільки а ні сам договір суборенди (між Відповідачем та Третьою  особою), а ні право суборенди Відповідача на спірні земельні ділянки не було зареєстровано в передбаченому законом порядку, обставин обізнаності Позивача з укладенням такого договору не встановлено, отже правової підстави до використання наведених земельних ділянок, на яких було зібрано Відповідачем спірне соняшникове зерно- у Відповідача не виникло.
Згідно ст. 90 ЗК України право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію належить власникам земельних ділянок, аналогічне право, якщо інше не передбачено законом або договором, згідно зі ст. 95 цього Кодексу мають землекористувачі.
Право власності на урожай може виникнути тільки у випадку користування земельною ділянкою на належних правових підставах, тобто право власності на врожай набуває лише власник земельної ділянки або землекористувач. Інші особи можуть набувати право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію, лише якщо таке право передбачено договором з власником земельної ділянки (землекористувачем).
У відповідності до статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Отже самовільно зайняті земельні ділянки повертаються їх власникам або землекористувачам з передачею їм незібраного врожаю без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.
   За змістом висновку Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17, особа, яка володіє та користується земельними ділянками, є належним землекористувачем та набуває права власності на врожай (посіви і насадження сільськогосподарських культур, вироблену сільськогосподарську продукцію), що вирощений на таких земельних ділянках.
Отже з урахуванням наведених норм закону, правових висновків Верховного Суду та встановлених обставин справи, судова колегія вважає, що оскільки Відповідач будь- яких прав на спірні земельні ділянки не набув - він не мав прав на спірне насіння соняшника, зокрема, право їм розпоряджатися.
Посилання суду першої інстанції на законність відчуження Відповідачем спірного зерна через відсутність такої заборони в ухвалі Господарського суду Харківської області від 23.09.2021 по справі 922/3734/21 є недоречним, оскільки зазначена ухвала є процесуальним рішенням щодо забезпечення позову та сама по собі не породжує та не припиняє права власності на предмет спору.
Також судова колегія вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо зазначення фактичного користування земельними ділянками в 2021 році у якості підстави до набуття права власності на вирощений на них в цей період врожай зерна соняшника, оскільки як за змістом наведених норм закону, так й зазначеного висновку Великої Палати Верховного Суду, таке користування має бути законним, а не фактичним.
   Крім того, відповідно до умов ст.ст. 13,15 Закону України «Про оренду землі» за змістом договору оренди землі   орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар - використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства, його істотними умовами є, зокрема, об`єкт оренди, строк дії договору оренди та орендна плата. Отже, договір оренди землі укладається саме на платній основі і для отримання  можливості користуватися земельною ділянкою  з використанням її корисних властивостей.
  Так,  користування земельною ділянкою  - це право фізичної або юридичної особи використовувати земельну ділянку для певних цілей відповідно до її цільового призначення та законодавства. Це може бути, наприклад, право обробляти землю, будувати на ній, отримувати врожай або іншу вигоду від користування.
  На відміну від  договору підряду, за яким одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу, та  договору поставки, за яким одна сторона (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність другої сторони (покупця), а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму,  договір оренди землі  укладається саме для отримання можливості користуватися земельною ділянкою з використанням властивостей та, як наслідок такого користування, має на меті отримання продукції / доходів від такої діяльності.
  Обсяг прав землекористувачів визначений у статті 95 Земельного кодексу України, відповідно до якої землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: а) самостійно господарювати на землі; б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди; д) користуватися іншими правами, передбаченими законом або договором.
  Отже, право землекористування як суб`єктивне право полягає у праві (правомочності) особи на експлуатацію корисних властивостей земельної ділянки у складі права власності на неї; у правовому титулі, що дає особі суб`єктивне право використовувати (чужу) земельну ділянку.
  Наведене трактування визначенню землекористування викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 15 листопада 2024 року у справі № 905/20/23.
Зазначене спростовує висновок суду першої інстанції щодо необхідності доведення Позивачем самостійності обробітку та засів належних йому на праві оренди земельних ділянок, оскільки Позивач набуває права власності на цей врожай в силу закону, як законний користувач.
Так, на час розгляду даної справи право власності Позивача на зазначений урожай іншими особами не оспорюється, а спір за позовом Відповідача та Третьої особи 3 до Позивача щодо визнання права власності на цей врожай вже був вирішений в межах справи №922/3734/21, в задоволенні вимог щодо визнання права власності зазначених осіб саме на спірне зерно судом відмовлено.
Висновок суду першої інстанції, що факт отримання Позивачем з моменту укладання ним 03.01.2017 з Третьою особою 3 договору суборенди землі орендної плати за користування спірними земельними ділянками, а у період з 09.01.2021 по 05.11.2021 - неустойки у розмірі подвійної плати за фактичне користування такими земельними ділянками (справа 922/4278/21) унеможливлює визнання права Позивача на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, зібраних із цих земельних ділянок - базується на довільному тлумаченні судом вищенаведених вимог 95 Земельного кодексу України та висновків Верховного Суду.
Зазначений висновок суду першої інстанції спростовується висновками судових колегій, наведених в постановах у справах 922/3734/21 та 922/4278/21, за змістом яких договір суборенди між Позивачем та Третьою особою припинив свою дію за спливом строку 03.01.2021, що зумовило виникнення у Третьої особи обов`язку з повернення відповідних земельних ділянок.
Суди виснували щодо належного користування Позивачем, як орендарем спірних земельних ділянок, починаючи з 04.01.2021 року (тобто до моменту початку виконання робіт з посіву спірного врожаю соняшнику), тому з урахуванням відсутності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію права суборенди за Відповідачем, а також обізнаності Позивача про існування договору суборенди Третьої особи 3 з Відповідачем, відсутності вчинення Позивачем перешкод у поверненні йому Третьою особою 3 земельних ділянок чи інших, об`єктивних обставин, які заважали би скласти акт приймання-передачі земельних ділянок - Позивач не повинен нести негативні ризики укладення будь-яких правочинів щодо таких земельних ділянок третіми особами, а сам по собі факт укладення договору суборенди між Третьою особою 3 та Відповідачем не може бути підставою до визнання їх права власності на врожай.
Також судами апеляційної інстанції в межах зазначених справ встановлено, що за укладеним з Третьою особою 3 договору суборенди Відповідач не набув статусу землекористувача (суборендаря) та відповідно не набув право користування земельними ділянками, у тому числі для вирощування сільськогосподарських культур та збору з них врожаю, отже висновок суду першої інстанції в межах даної справи щодо набуття Відповідачем спірного врожаю соняшнику незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення виконання укладеного договору суборенди спростовується наведеними висновками, що є преюдиційними для даної справи.
Факт стягнення з Третьої особи 3 на користь Позивача в межах справи 922/4278/21 неустойки у розмірі подвійної суборендної плати у відповідності до ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України за період прострочення зобов`язання з повернення земельних ділянок після припинення договору(після спливу строку дії договору суборенди, починаючи з 04.01.2021 року) - не робить таке користування законним (зазначена неустойка не є платою за фактичне користування зазначеними земельними ділянками) та тим більш не впливає на вирішення спору між Позивачем та Відповідачем (правовідносини між якими не мають характеру договірних) в даній справі щодо наявності обов`язку Відповідача повернути незаконно зібраний врожай (його вартість) законному землекористувачу.
Висновок суду першої інстанції щодо наявності суперечливої поведінки Позивача при розгляді справи № 922/3734/21 через начебто визнання ним відсутності прав на спірний врожай соняшника - спростовується змістом постанови судової колегії в межах цієї справи.
З урахуванням наведеного судова колегія вважає обґрунтованими доводи Позивача, що саме йому, як законному землекористувачу належить право на посіви соняшника, які були незаконно зібрані Відповідачем на орендованих земельних ділянках та відчужені, отже доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення та є підставою для його скасування.
Разом з тим, судова колегія вважає помилковим визначення вартості спірного насіння соняшника за ціною аналогічного по Дніпропетровській області з розрахунку 20 800,00 грн./т, що здійснено Позивачем на підставі цінової довідки №909/24 від 22.07.2024, виданої Харківською торгово-промисловою палатою, оскільки такий розрахунок має бути зроблений з урахуванням вартості насіння соняшника, виходячи саме з цінової пропозиції по Харківській області у розмірі 19500,00 грн./т., враховуючи місцезнаходження спірних земельних ділянок. В цій частині заперечення Відповідача є обґрунтованими.
Здійснивши перерахунок розміру позовних вимог, судова колегія вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, стягнувши з Відповідача на користь Позивача суму у розмірі 6 993 480,00 грн. (358640, 00кг*19500грн/т).
Щодо доводів Відповідача про неспівпадіння залишкової ваги зерна соняшника при поверненні його зі зберігання Третьої особи 1 – 322  166, 00кг замість 358 640, 00кг, то таке неспівпадіння виникло в розрізі правовідносин Третьої особи 1 та Відповідача з договору зберігання, що укладений між ними ще до застосування відповідних заходів забезпечення позову, отже з урахуванням певно визначеного обсягу врожаю- 358 640, 00кг, який був зібраний Відповідачем зі спірних земельних ділянок та переданий на зберігання Третій особі 1, стягненню підлягає вартість саме такого обсягу майна.
Також судова колегія зауважує, що Відповідачем не заявлено обставин понесення ним будь-яких конкретних витрат в кількісному виразі щодо збирання або вирощування спірного врожаю, які б могли бути враховані у від`ємному значенні при визначенні суми відшкодування вартості насіння соняшника, яке безпідставно набуто ним за рахунок Позивача, доказів існування таких обставин Відповідачем також не надано.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки наведені апелянтом обставини підтвердилися в ході апеляційного провадження, а оскаржуване рішення слід скасувати, як таке, що прийнято на підставі висновків, що не відповідають встановленим обставинам справи.
За таких обставин, апеляційну скаргу Позивача на рішення Господарського суду Харківської області від 17.12.2024 у справі №922/2771/24 слід задовольнити частково, рішення господарського суду Харківської області від 26.11.2024 року у справі №922/2771/24 – скасувати на підставі ч. 3 ст. 277 ГПК України через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.
По справі слід прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краєвид Агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» про відшкодування вартості насіння соняшника у розмірі 7  459 712,00 грн.- задовольнити частково, стягнувши з Відповідача на суму у розмірі 6  993 480,00 грн.
Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам, у зв`язку чим з Відповідача на користь Позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 83 921,76грн. та у сумі 125 882,63грн. за подання апеляційної скарги.
Що стосується вимог Позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу, понесених у суді першої та апеляційної інстанціях у розмірі 80  000, 00грн та 50  000, 00 грн відповідно, то судова колегія зазначає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частин 1- 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Вимогами частини 5 ст.129 ГПК України встановлені чинники, які мають бути враховані судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат.
Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За змістом ст.124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією.
Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Як вбачається зі змісту позовної заяви та апеляційної скарги, Позивач у якості попереднього (орієнтовний) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи у вигляді витрат на правничу допомогу, зазначає суми в 80 000,00 грн та 50000 грн, проте будь якого орієнтовного розрахунку визначених сум не наводить, зазначаючи лише, про подання доказів їх понесення у встановлений ГПК України строк.
Також безпосередньо в апеляційній скарзі Позивача просить покласти на Відповідача судові витрати у справі, у тому числі, витрати на надання правничої допомоги в судах першої та апеляційної інстанцій, надавши лише ордер та свідоцтво адвоката.
Судова колегія зазначає, що наведені відомості не можуть бути розглянуті у якості попереднього розрахунку наведених витрат, необхідних для надання правничої допомоги в межах даної справи в розумінні вищенаведених вимог закону.
Заявлення клопотання Позивача про можливість надати докази розміру судових витрат протягом 5-ти днів після ухвалення судового рішення не звільняє його від обов`язку вчасно надати попередній розрахунок наведених витрат, які він поніс або очікує понести у зв`язку з розглядом справи .
В свою чергу, не зазначення конкретного розрахунку попередньої (орієнтовної) суми судових витрат позбавляє можливості суд в порядку, передбаченому п. 6 ч. 5 ст. 129 ГПК України, перевірити чи сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку.
Отже, зазначене положення частини ч. 2 ст. 124 ГПК України щодо наслідків неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат у вигляді відмови такого відшкодування, забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ГПК України, та крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення по справі) здійснювати розподіл судових витрат. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.09.2019 у справі №910/9784/18.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що станом на момент перегляду справи в суді апеляційної інстанції, Позивач мав можливість навести попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс або очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, адже на момент подання апеляційної скарги, Позивач був обізнаний з обсягом вже фактично наданих послуг по складанню такої скарги і вартістю погодинної роботи адвоката, тощо, відповідно міг вказати розмір витрат за вже надані послуги і сформувати орієнтований розмір витрат, які Позивач ще очікує понести.
Попередній розрахунок витрат на правову допомогу в суді першої інстанції Позивачем в позовній заяві також не наведений, що також зумовлює відмову в їх відшкодуванні за вищенаведеними підставами.
Крім того, доказів понесення таких витрат а ні в процесі розгляду справи в суді першої інстанції, а ні в п`ятиденний строк з моменту ухвалення рішення судом першої інстанції - Позивачем не надано, а результат вирішення спору в суді першої інстанції не на користь заявника не є обставиною, що звільняє його від виконання обов`язку зі своєчасного доведення заявлених вимог в порядку ч.8 ст.129 ГПК України.
За таких обставин, судова колегія позбавлена можливості встановити дійсний розмір витрат, понесених Позивачем на правову допомогу, обсяг відповідних робіт чи послуг та здійснити їх оцінку, виходячи з принципів розумності та справедливості.
На підставі викладеного, у відшкодуванні витрат Позивача на правову допомогу, понесених у суді першої та апеляційної інстанціях у розмірі 80 000, 00грн та 50 000, 00 грн слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро", Харківська область, Лозівський район, село Веселе на рішення Господарського суду Харківської області від 17.12.2024 у справі №922/2771/24– задовольнити частково.
Рішення господарського суду Харківської області від 17.12.2024 року у справі №922/2771/24 – скасувати.
Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" за участю трітіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю "Барвінкове - Агро", Харківська обл., м. Барвінкове;Товариства   з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд", м. Дніпро, Фермерського господарства "Подолівське", Харківська область, Барвенківський район, м. Барвінкове про   відшкодування вартості насіння соняшника у розмірі 7 459 712,00 грн.- задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос"(64801, Харківська область, смт. Близнюки, вул. Незалежності, 3а ідентифікаційний код: 31847939) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро"(64650, Харківська область, село Веселе, вул. Центральна, 1, ідентифікаційний код: 34174009) суму у розмірі 6 993 480,00  грн., а також судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 83   921,76грн.
Судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, віднести на Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос", у відшкодуванні витрат на правову допомогу – відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос"(64801, Харківська область, смт. Близнюки, вул. Незалежності, 3а ідентифікаційний код: 31847939) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид Агро" "(64650, Харківська область, село Веселе, вул. Центральна, 1, ідентифікаційний код: 34174009) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 125 882,63грн.
Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні накази.
Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.
Повний текст постанови підписано   11.04.2025.

Головуючий суддя                                                                    О.В. Стойка

Суддя                                                                                           О.Є. Медуниця  

Суддя                                                                                           Д.О. Попков