ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 року          м.Дніпро         Справа №  904/1643/24
Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді:  Верхогляд Т.А. (доповідач)                                                                   
суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,
секретар судового засідання: Чірцов А.А.   
представники сторін: 
від позивача: Русанов В.В., представник;
від відповідача: Хоменко О.О., представник
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 року у справі №904/1643/24 (суддя Бєлік В.Г.)
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро 
до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг 
про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу у загальному розмірі 675 518,88 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - відповідач) на свою користь плату за користування вагонами у розмірі 646 557,00 грн   та збір за зберігання вантажу у розмірі 28 961,88 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №ПР/М-20240/НЮдч "Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" від 20.03.2020 року.
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 року у цій справі позов задоволено у повному обсязі; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами у розмірі 646 557,00 грн, збір за зберігання вантажів в розмірі 28 961,88 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 132,78 грн.
Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що прибулі на адресу ПрАТ "Інгулецький ГЗК" вагони своєчасно не забиралися відповідачем на під`їздну колію, про що були складені акти загальної форми ГУ-23 від 15.10.2023 року № 93, від 16.10.2023 року № 10028, від 17.10.2023 року №№ 10029, 94,95.
Несвоєчасне забирання з колій станції Інгулець одержувачем ПрАТ "Інгулецький ГЗК" вантажів, які прибували на його адресу, є порушенням вимог п.33 Правил видачі вантажу, ст.ст.46,47,125 Статуту залізниць України та п.5 Договору №ПР/М-20240/НЮдч від 20.03.2020 року.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 року у справі №904/1643/24, в якій просить оскаржуване рішення скасувати частково, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення плати за користування вагонами в розмірі 316  835, 00 грн з ПДВ.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу, були нараховані позивачем за період затримки вагонів в 2023 року. Тобто, за період, в якому було запроваджено комендантську годину на території, на якій розташована станція призначення Інгулець.
Проте, позивачем було здійснено нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу без урахування вимог Листа № ЦМ-13/693 від 05.04.2022 року, а саме - не було виключено з часу користування вагонами час дії комендантської години за місцезнаходженням станції Інгулець (Дніпропетровська область).
При цьому, складання актів загальної форми для засвідчення факту існування комендантської години відповідно до вказаного телеграмного розпорядження є обов`язком позивача, а не відповідача. Відповідач не взмозі примусити працівників позивача складати такі акти.
Також апелянт звертає увагу, що в спірний період вагони подавались понад добові заявки. Тому відомості плати за користування вагонами форми ГУ – 46 складені для нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу за вказаними актами, були підписані відповідачем із запереченнями, а саме: порушено пункт 7 Договору щодо кількості вагонів, а саме: вагони прибули у більшій кількості, ніж пред`явлено; по напряму станції Інгулець простоюють готові і запрошені до виставки розбірки.
Позивач згідно відзиву просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. В обґрунтування відзиву зазначає, що виходячи з положень статей 46, 47 Статуту залізниць України, одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що прибув на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом тощо). За несвоєчасне забирання вантажу справляються відповідні плата і збори.
Проте, відповідач не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності вини в затримці вагонів та викладеного у відомостях ф. ГУ-46 та накопичувальних картках заперечення, яке не підпадає під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених п.16 Правил користування вагонами та контейнерами.
Письмові заперечення представників Комбінату, викладені ними при підписанні відомостей плати та накопичувальних карток, не свідчать самі по собі, без підтвердження належними та допустимими доказами викладених в цих запереченнях обставин, про недоведеність позивачем позовних вимог.
Позивач зауважує, що працівники станцій задіяні в роботі залізниці - об`єкта критичної інфраструктури - як в денний, так і в нічний час, мають забезпечувати її безперервне та стабільне функціонування.
Перебуваючи на території станції під час комендантської години та виконуючи свої трудові обов`язки, її працівники, кожен з яких має службове посвідчення, не порушують жодну із заборон, впроваджених у зв`язку із введенням особливого правового режиму, оскільки вантажна станція Інгулець не є громадським місцем або місцем, доступним для сторонніх осіб, а під`їзна колія підприємства, що примикає до станції, не є місцем загального користування.
В спірний період часу робота станції Інгулець та під`їзної колії відповідача, що примикає до станції Інгулець, не припинялася ані в денний, ані в нічний час. Вагони подавалися на під`їзну колію та поверталися з під`їзної колії цілодобово. На підтвердження даного факту під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач залучив до матеріалів справи підписані без заперечень з боку відповідача пам`ятки ф.ГУ-45 про подавання/забирання вагонів №№ 682 від 17.10.2023 року, 685 від 20.10.2023 року, 691 від 21.10.2023 року, 692 від 21.10.2023 року, 700 від 23.10.2023 року, 704 від 25.10.2023 року, 683 від 17.11.2023 року, 693 від 19.11.2023 року, 679 від 16.11.2023 року № 678 від 16.11.2023 року, складені в нічний час (під час дії комендантської години). Дані пам`ятки не є спірними, проте є доказами забирання/здавання відповідачем інших вагонів під час комендантської години. 
З огляду на наведене, на переконання позивача, підстав для складання актів загальної форми, які б засвідчували обставини, що звільняють вантажовласника від відповідальності, згідно телеграмного розпорядження №ЦМ-13/693 від 05.04.2022 року, що є внутрішнім локальним документом залізниці, не було.
Позивач звертає увагу, що жодних письмових повідомлень про те, що ПрАТ "Інгулецький ГЗК" не здійснювало свою роботу в нічний час (під час комендантської години), що свою чергу, унеможливлювало своєчасне забирання вагонів, на адресу позивача не надходило. 
Заперечення відповідача, наведені ним при підписанні відомостей ф.ГУ-46 та накопичувальних карток ф.ФДУ-92, що є розрахунковими документами, також жодним чином не стосуються нарахування плати за користування та збору за зберігання в період дії комендантської години. 
Також з боку відповідача не надходило жодних пропозицій щодо внесення змін до пунктів 5, 6, 8, 9 Договору про експлуатацію в частині подавання/забирання вагонів в нічний час (під час комендантської години).
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2024 року для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя –доповідач: Верхогляд Т.А., судді: Парусніков Ю.Б., Іванов О.Г.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.10.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначено на 26.11.2024 року на 11:50 год. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2024 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 10.03.2025 року на 11:50 год. у зв`язку з проходженням суддею Парусніковим Ю.Б. підготовки у Національній школі суддів.
У судовому засіданні 10.03.2025 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Предметом доказування у даній справі є: обставини укладання договору надання послуг залізничного перевезення; факт надання послуг; наявність перевізних документів - залізничних накладних; наявність наказів про затримку вагонів; наявність актів форми ГУ-23а та ГУ-23, накопичувальних карток форми ФДУ-92; правомірність здійснення розрахунків заявлених до стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.
Так, судом встановлено, що 20.03.2020 року між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі – залізниця, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - власник колії, відповідач) укладено договір №ПР/М-20240/НЮдч про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця". 
Пунктом 1 цього договору передбачено, що згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів залізничним транспортом і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Інгулець регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" стрілкою №5 до продовження станційної колії №3 та стрілкою №23 до продовження станційної колії №2. Під`їзна колія обслуговується власником локомотива. Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлені на подовженні колії №3 біля вхідного сигналу "Н-І", на продовженні колії №2 біля вхідного сигналу "Н-ІІ".
Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії (п. 4 договору).
Здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється за повідомленнями, які передає відповідальний працівник станції Інгулець по телефону відповідальному працівнику залізничного цеху ПрАТ "ІнГЗК" не пізніше ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у "Книзі повідомлень про подавання вагонів під навантаження або вивантаження" форми ГУ-2 (п.5 договору).   
Згідно з п. 6 договору вагони для під`їзної колії власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій №1, 2, 3, IV, 5, 6, 7, 8, 9, 10 станції Інгулець за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.
Всі вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості, в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей, вагою не більше 1430 тони (п.7 договору).   
Відповідно до п. 8 договору про готовність вагонів до відправлення з під`їзної колії відповідальний працівник залізничного цеху ПрАТ "ІнГЗК" повідомляє по телефону відповідального працівника станції примикання  Інгулець не пізніше ніж за одну годину до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним надання письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113. 
Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (п.10 договору). 
Власник колії сплачує залізниці плату:
- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;
- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;
- інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, що виконує залізниця для власника - згідно з діючими нормативними документами. 
Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦД" (п. 14 договору)
У відповідності до п. 21 договору цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками, і діє з 1 квітня 2020 року до 31 березня 2021 року включно. 
Матеріали справи свідчать, що у жовтні 2023 року за накладними №№61941, 61932, 61937, 61936, 61934, 61931, 61929, 61925, 61924, 61938, 61939, 61933, 46190, 62499, 46276, 61927, 61940, 46706537, 46720934, 46724894, 46724969, 46724936, 33443037, 33443045, 40016552, 46729125, 46753174, 46759254, 46775326, 46833562, 46726006, 46727624, 46720959, 46724894, 46640199, 46640165, 46640181, 46673935, 46640173, 46729125, 46710190, 46722013, 44820322, 46706503, 46706503, 46689071, 46689378, 46689337, 46689410, 46689220, 46689204, 46691622, 46691663, 46691671, 46689063, 46689147, 46689154, 46689162, 46689170, 46689188, 46706438, 46692067, 46706537, 46692026, 46706578, 46706370, 46691697, 46691739, 46691713, 46691721, 46691747, 46691754, 46691952, 46691978, 46707683, 46707659, 46707600, 46707527, 46707592, 46706610, 46707626, 46706719, 46706743, 46707444, 46707402, 46707451, 46707469, 46707501, 46711065, 46710927, 46711081, 46710943, 46711388, 46710935, 46707691, 46707717, 46707840, 46707774, 46710885, 46710893, 46710901, 46710919, 46620431, 46639720, 46639738, 46639761, 46619441, 46639779, 46649257, 46620506, 46645107, 46619425, 46639753, 46617528, 46640090, 46620514, 46620860, 46649273, 46671665, 46664173, 46664181, 46649315, 46671848, 46649331, 46649349, 46649661, 46659488, 46649372, 46649679, 46664157, 46662441, 46675799, 46675815, 46673570, 46675898, 46677324, 46673158, 46673166, 46673257, 46673265, 46673372, 46673323, 46673398, 46673562, 46673547, 46691051, 46689329, 46691044, 46691036, 47046271, 46677357, 46688297, 46688313, 46688321, 46688362, 46688396, 46689121, 46689139, 46576864, 46572053, 46623500, 46615019, 46607487, 42868760, 46625778, 46584082, 46605366, 46614996, 46619391, 46584066, 46623518, 46615001, 42868778, 46622486, 46615910, 47144787, 46625802, 46634788, 46626081, 46625810, 46626016, 46626024, 46626040, 46626032, 46626057, 46626065, 46596136, 46596144, 46583647, 46588000, 46605853, 46635686, 46635694, 46635702, 46635710, 46635728, 46635736, 42833400, 46644811, 46644795, 46644787, 46644779, 46644803, 46644381, 46644399, 46644407, 46644415, 46644514, 46644530, 46644589, 46644746, 46644753, 46644761, 46688198, 46686788, 46688164, 46703211, 45233, 45234, 45371, 45368, 45369, 45370, 45239, 45228, 45210, 45227, 45209, 45230, 45232, 45231, 45235, 45236, 45241, 45240, 45212, 45242, 45214, 45211, 45238, 45226, 45213, 45229, 45225, 60201, 60202, 45237, 45208, 61868, 61923, 61862, 61867, 61865, 61864, 61858, 61928, 61855, 61856, 61861, 61871, 61869, 61866, 61870, 61875, 61863, 61874, 61854, 61872, 46651261, 46436713, 46681144, 46371571, 46536249, 46510335, 46510350, 46545703, 46580619, 46583175, 46651519, 46651204, 46651683, 46651311, 46651774, 46801494, 46801486, 46801536, 46801478, 46725644, 46801551, 46801544, 46801437, 46758249, 46783809, 46801452, 46801445, 46801460, 46801577, 46801635, 46801569, 46801585, 46828406, 46801593, 46801627, 40006306, 46523304, 46523296, 46523320 на адресу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" були прийняті до перевезення порожні власні вагони.
На шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил користування вагонами, затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999 № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458, дані вагони було затримано за наказами від 15.10.2023 № 69, від 16.10.2023 № 70, від 17.10.2023 №№ 71, 72, 73 через зайнятість колій на станції призначення Інгулець з вини одержувача ПрАТ "Інгулецький ГЗК".
Накази про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення було видано через наявність на коліях станції призначення Інгулець неприйнятих ПрАТ "Інгулецький ГЗК" вагонів, що надійшли на його адресу та які заважали залізниці виконувати технологічні операції з вантажами.
За фактом затримки станціями Кривий Ріг - Сортувальний, Кривий Ріг - Головний у порядку, передбаченому пунктами 9,10 Правил користування вагонами та контейнерами, складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а від 15.10.2023 року № 3, від 18.10.2023 року №№ 3, 32, від 16.10.2023 року № 32, від 17.10.2023 року №№ 33, 31, 4, 5, від 20.10.2023 року №№ 4, 5; акти загальної форми ГУ-23 від 15.10.2023 року № 93, від 16.10.2023 року № 10028, від 17.10.2023 року №№ 10029, 94,95.
За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування за відомостями ф. ГУ-46 №№ 18109101, 19109104, 21109105, 21109106, 21109107, 21109108, 22109109, 22109110, 23109111, 23109112р. 241091ІЗр, 24109114, 24109115, 25109116, 25109117, 27109118, 28109119, 30109121, 14119125 у розмірі 646 557,00 грн. та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками ф. ФДУ-92 19109047, 21109049, 20109048, 21109050, 21109051, 23109052,27109053 у розмірі 28 961,88 грн. в загальній сумі 675 518,88 грн. (з ПДВ), які у добровільному порядку відповідачем не сплачені, що і стало причиною виникнення спору.
Згідно з частинами 1, 2    статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Статтею 908 ЦК України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Статтею 8 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються    Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 затверджено Статут залізниць України, положення якого згідно з п. 2 Статуту визначають обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.
Пунктом 3 Статуту залізниць передбачено, що його дія поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.
Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
При цьому порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за перевізними документами зі сплатою перевізної плати, мають статус "вантажу", який залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати його одержувачу, зазначеному в накладній. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від    15.06.2018    у справі № 904/7360/17.
Права, обов`язки і відповідальність залізниць та підприємств, які користуються залізничним транспортом, а також організація та основні умови перевезення вантажів визначаються Статутом залізниць України.
Згідно з пунктом 42 Статуту залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції. Одержувач може визначити спосіб повідомлення. Якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення. За угодою між одержувачем і станцією вагони (контейнери) можуть подаватися без попереднього повідомлення.
Статтею 71 Статуту залізниць України встановлено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).
У жовтні 2023 року за залізничними накладними залізницею були прийняті до перевезення на адресу одержувача Приватного акціонерного товариства"Інгулецький ГЗК" порожні власні вагони (а.с. 49-295 том 1, а.с. 1-82 том 2). У перевізних документах станцією призначення вказано станцію Інгулець Придніпровської залізниці.
На шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил користування вагонами і контейнерами, станціями Кривий Ріг-Головний та Кривий Ріг-Сортувальний Придніпровської залізниці відповідні вагони було затримано на підставі наказів № 69 від 15.10.2023 року, № 70 від 16.10.2023 року, №№ 71,72,73 від 17.10.2023 року через зайнятість колій на станції призначення Інгулець з вини одержувача - Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".
Причина затримки вагонів - скупчення вагонів на станції Інгулець Придніпровської залізниці через їх неприйняття одержувачем на свою під`їзну колію.
Факти скупчення (затримки) вагонів на коліях станції призначення з вини одержувача засвідчені актами загальної форми ГУ-23 15.10.2023 № 93, від 16.10.2023 № 10028, від 17.10.2023 №№ 10029, 94,95 підписаними відповідачем із запереченнями (а.с. 83-109 том 2). Час перебування на станції призначення вагонів за цими актами охоплює час затримки відповідних вагонів за наказом. 
Наведене підтверджується актами про затримку форми ГУ-23а №3 від 15.10.2023, №№ 3, 32 від 18.10.2023, №32 від 16.10.2023, №№ 33, 31, 4, 5 від 17.10.2023 № 4, 5 від 20.10.2023 року (а.с. 212, 214, 215, 217, 219, 220, 222, 223, 224, 226, 228, 229, 231, 233, 234 том 2).
По прибутті вагонів на станцію призначення позивач своєчасно (відповідно до пункту 5 договору) повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони, про що зроблено відповідні записи у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2 (а.с. 142-157 том 2).
Повідомлення про затримку наведених вагонів за наказами станцією призначення передано представникам відповідача не пізніше двох годин після його отримання, як то передбачає абзац 4 пункту 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами.
Зазначена обставина підтверджується повідомленнями (а.с. 213, 218, 222, 227, 232 том 2).
За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника за відомостями форми ГУ-46 №№ 18109101, 19109104, 21109105, 21109106, 21109107, 21109108, 22109109, 22109110, 23109111, 23109112р. 241091ІЗр, 24109114, 24109115, 25109116, 25109117, 27109118, 28109119, 30109121, 14119125 позивачем нараховано плату за користування вагонами – 646 557,00 грн та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками ф. ФДУ-92 19109047, 21109049, 20109048, 21109050, 21109051, 23109052,27109053 – 675 518,88 грн. (з ПДВ), які відповідач підписав із зауваженнями (а.с. 159-204, 205-211 том 2).
Відповідач заявлені до стягнення плату за користування вагонами у загальній сумі 646 557,00 грн та збір за зберігання вантажу у сумі 675 518, 88 грн не сплатив, докази протилежного суду не надано.
Статтею 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами.
Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
Порядок зберігання вантажів та нарахування у зв`язку з цим відповідного збору регламентуються Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000  за № 644, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 866/5087.
Згідно з пунктами 5, 8 вказаних Правил якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені ст. 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.
Збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).
Термін безоплатного зберігання обчислюється: 1) якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження; 2) при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу; 3) при затримці - з моменту затримки.
Статтею 119 Статуту визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
Плата за користування вагонами є мірою відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини сторони у зобов`язанні.
Порядок користування вагонами визначається Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Мінтранспорту України №113 від 25.02.1999, пунктами 3, 6, 8-10, 12 яких передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).
Відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, і є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами.
Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у пам`ятці про подання/забирання вагонів, яка оформлюється після закінчення приймально-здавальних операцій.
Час закінчення приймально-здавальних операцій фіксується в пам`ятках про подання/забирання вагонів форми ГУ-45, на підставі яких формуються відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка є первинним документом бухгалтерського обліку.
Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу; при зберіганні вантажів у вагонах 4,0 грн. за одну тонну. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.
Відповідно до абзацу 3 пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 864/5085) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.
Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.
Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.
Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).
Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (п. 3 р. ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113).
Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.
Отже, за період фактичного використання суб`єктами господарювання вагонів та/або контейнерів залізниці для перевезення вантажів вноситься плата; до періоду використання вагонів (контейнерів) включається час затримки (простою) вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. Звільнення від такої плати може мати місце лише у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці.
Відтак, при розгляді спору про стягнення залізницею плати за користування вагонами (контейнерами) до предмета доказування належить доведення позивачем належними, допустимими і достатніми доказами факту використання вагонів (контейнерів) для перевезення вантажів замовника послуг з перевезення у відповідний період, а у разі якщо мала місце затримка вагонів на станціях призначення і на підходах до них (якими можуть бути проміжні станції), в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження, - надання доказів того, що така затримка була спричинена саме з вини вантажоодержувача (власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства).
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником (відповідачем) - Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог.
Накази про затримку спірних вагонів на підході до станції призначення було видано через наявність на коліях станції призначення Інгулець Придніпровської залізниці неприйнятих ПрАТ "Інгулецький ГЗК" вагонів, що надійшли на його адресу.
За цим фактом за весь час затримки відповідних вагонів на підставі актів загальної форми ГУ-23 та згідно з Тарифним керівництвом №1 позивачем розрахована за відомостями форми ГУ-46 плата за користування вагонами, а також збір за зберігання вантажів за накопичувальними картками ФДУ-92.
Обставини, за якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами передбачені пунктом 16 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №113 від 25.02.1999, а саме:
а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху назалізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;
б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;
в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу    користування вагонами (контейнерами).
Причина звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами зазначається у графі "Примітки" відомості плати за користування вагонами (контейнерами).
Судом першої інстанції зазначено, що причини для звільнення відповідача від плати за користування вагонами, наведені у пункті 16 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, відсутні; відповідачем повідомлення щодо неможливості забирання вагонів з під`їзних колій у зв`язку з введенням воєнного стану позивачу не надсилались.
З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що відповідач не спростував доводів позивача, не надав доказів того, що він не мав можливість прийняти спірні вагони, а також не довів наявність обставин, що могли б бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на положення статті 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами.
Відповідно до частин 1,2    статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Між тим, відповідач не надав доказів в обґрунтування відсутності своєї вини в затримці вагонів.
Щодо посилання відповідача на телеграмне розпорядження Департаменту комерційної роботи АТ    Укрзалізниця    № ЦМ-13/693 від 05.04.2022 року, колегія суддів враховує таке.
Рішенням правління АТ "Укрзалізниця" від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком.т) затверджено Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат АТ "Укрзалізниця" під час воєнного стану в Україні.
До підрозділів Укрзалізниці зміст рішення правління було доведено телеграфним розпорядженням № ЦМ-13/693 від 05.04.2022.
У вказаному переліку зазначено, що у разі виникнення затримок навантажених вагонів та контейнерів незалежно від їх власності, порожніх власних вагонів (контейнерів) або орендованих вагонів на своїх осях, під час перевезення на станціях відправлення, на підходах до станції призначення, в тому числі у "кинутих" поїздах чи затримок на станціях в очікуванні подачі вагонів (контейнерів) на під`їзні колії, до часу користування вагоном (контейнером) не включається час затримки вагону (контейнеру), що виник, зокрема у випадку: запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення/призначення. В такому разі до часу користування вагоном не включається час дії комендантської години за місцезнаходженням станції; проведення бойових дій або тимчасової окупації збройними формуваннями Російської федерації території, на якій розташована станція відправлення та/або станція призначення та/або будь-яка станція на шляху прямування.
Вказані вище обставини засвідчуються актом загальної форми ГУ-23, який складається згідно з Додатком 6 до Правил користування вагонами.
У той же час, інформація, яка зазначена в актах загальної форми ГУ-23, вказує на те, що відповідач працював та забирав вагони на свої під`їзні колії цілодобово. Посилань на комендантську годину складені акти загальної форми ГУ-23 не містять. Будь-яких повідомлень щодо неможливості забирання вагонів з під`їзної колії у зв`язку з веденням воєнного стану від відповідача на станцію Інгудець Придніпровської залізниці не надходило. 
Позивач зазначає, що станція Інгудець Придніпровської залізниці працює цілодобово.
З огляду на викладене доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для перерахунку плати за користування вагонами з врахуванням комендантської години та без засвідчення цієї обставини актами загальної форми ф.ГУ-23, є безпідставними та недоведеними.
Аналогічна правова позиція щодо правомірності нарахування спірної суми під час дії комендантської години викладена судом касаційної інстанції у постанові Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 904/2019/22, від 02.06.2023 у справі № 904/3538/22.
Отже, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що прийняті до перевезення позивачем спірні вагони були затримані на шляху прямування через скупчення на станції призначення вагонів вантажовласником і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, тобто з вини відповідача.    При цьому, позивачем дотримано порядок дій та складено відповідні акти на засвідчення зазначених обставин відповідно до вимог чинного законодавства, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчасного вивільнення ним колій станції призначення від вантажу, що прибув на його адресу, а приймання потягів визначається диспетчером з урахуванням цілої низки поточних факторів, а не тільки наявністю вільних колій на станції.
Відповідач не спростував доводів позивача, а також не довів наявності обставин, що могли б бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог з огляду на положення статті 121    Статуту залізниць України    та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами, згідно з якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами, а тому підстави для звільнення відповідача від нарахованої плати за користування вагонами в даному випадку відсутні.
За наведених обставин апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.
Викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування    рішення    місцевого господарського суду,    оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За вищевикладеного, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
          Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 року у справі №904/1643/24  залишити без задоволення.
          Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2024 року у справі №904/1643/24 залишити без змін.
          Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова складена у повному обсязі  18.04.2025 року.

Головуючий суддя                                                                                                                       Т.А. Верхогляд     
Суддя                                                                                                                                                                     О.Г. Іванов   
Суддя                                                                                                                                                                     Ю.Б. Парусніков