ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4024/25 Справа № 210/5754/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року                                                        м.Кривий Ріг

Справа № 210/5754/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

сторони:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1  ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача Товариства з  обмеженою відповідальністю  «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» на заочне рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2024 року, яке ухвалено  суддею Чайкіною О.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, та повне судове рішення складено 16 грудня 2024року, -
       
В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (далі – ТОВ “Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС») про стягнення безпідставно набутих коштів.
Позовна заява мотивована тим, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 29.07.2021 року відкрито виконавче провадження №66310820 з виконання виконавчого напису №17700, вчиненого 12.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ “ФК” ОНЛАЙН ФІНАНС” заборгованості в сумі 47997, 15 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 10.08.2021 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №66310820, яку він отримував в ПАТ “АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ”.
Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.05.2024 року, у справі №210/2111/24, задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», треті особи - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 12.03.2021 року за №17700 про стягнення боргу у розмірі 47 997,15 грн. з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 12.07.2024 року закінчено виконавче провадження №66310820 на підставі п. 5 ст. 39 Закону України “Про виконавче провадження”, у зв`язку з визнанням виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого відкрито виконавче провадження, таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до відповіді приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. №59814 від 27.09.2024 року, за виконавчим провадженням №66310820 з позивача стягнуто 500,00 грн в рахунок витрат виконавчого провадження, 1228,68 грн в рахунок сплати основної винагороди приватного виконавця, 12287,29 грн в рахунок сплати заборгованості за виконавчим провадженням на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а загалом 14015,97 грн (500,00 грн + 1228,68 грн + 12287,29 грн). 
Позивачем було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги від 19.03.2024 року з адвокатом Максимовим Р.І. Відповідно до п. 3.1 зазначеного договору розмір, форма, термін та порядок винагороди за надання правової допомоги, передбаченої п. 1.2 Договору, визначаються сторонами за домовленістю, яка викладається в Додатках до даного Договору. Перелік та вартість послуг за Договором б/н від 19.03.2024 року визначено Додатком №3 від 31.07.2024 року до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 19.03.2024 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Максимовим Р.І. і становить 7000 (сім тисяч) гривень, збільшення або зменшення обсягу наданих послуг не впливає на вартість послуг.
Посилаючись на викладене, просив суд: стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “ОНЛАЙН ФІНАНС” на користь позивача ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом нотаріуса в сумі 12287, 29 грн. та судовий збір в сумі 968,96 грн і витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.
Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2024 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ТОВ “Фінансова компанія “ОНЛАЙН ФІНАНС” на користь позивача ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом нотаріуса в сумі 12 287 гривень 29 копійок.
Стягнуто з ТОВ “Фінансова компанія “ОНЛАЙН ФІНАНС” на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в сумі 968,96 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 гривень.
В апеляційній скарзі відповідач ТОВ “Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність рішення суду нормам матеріального та процесуального права, а також неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи і необ`єктивну оцінку доказів, що стосуються фактів, на які посилався позивач.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом, кредитний договір сторонами не оспорювався, а отже, кредитний договір № 424913829 від 07.10.2019 чинним, відповідно до ст.203 ЦК України. Позивачем у своїй позовній заяві не оспорюється факт укладення кредитного договору № 424913829 від 07.10.2019. В той же час, позивачем не надано будь-яких належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти сплачені. Якщо позивач в односторонньому порядку не відмовлявся від договору або договір не був розірваний сторонами чи визнаний недійсним у судовому порядку, закінчення строку дії договору не є підставою для припинення зобов`язання, яке залишилося невиконаним. Оскільки, позивач підтверджує, що 07.10.2019 між ним та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», укладено Кредитний договір, то відповідно підстав для повернення коштів немає.
Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає встановлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Виконавчий напис № 17700 вчинений 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. таким, що не підлягає виконанню не визнавався.
Відповідач вважає позовні вимоги в частині стягнення безпідставно набутих коштів з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» - необґрунтованими, витрати на професійну правничу допомогу не підтверджені належним чином та завищені відносно складності справи.
У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Максимов Р.І., зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 29 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №66310820) з примусового виконання виконавчого напису №17700 виданого 12.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною. Боржником у вказаному виконавчому провадженні зазначений ОСОБА_1 , стягувач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ОнлайнФінанс» (а.с.17). 
10 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. в рамках виконавчого провадження №66310820, винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 31.10.2020 року № 90659 виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень», заборгованість у розмірі 96 375,95 грн. (а.с.19).
Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 травня 2024 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни 12.03.2021 року за №17700 про стягнення боргу у розмірі 47 997,15 грн. з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Рішення не оскаржено сторонами в апеляційному порядку та набрало законної сили 21 червня 2024 року (а.с.20-24).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 12.07.2024 року закінчено виконавче провадження №66310820 на підставі п. 5 ст. 39 Закону України “Про виконавче провадження”, у зв`язку з визнанням виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого відкрито виконавче провадження, таким, що не підлягає виконанню (а.с.18).
Відповідно до відповіді приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Міністерства юстиції України Сидорук Л.В. №59814 від 27.09.2024 року, за виконавчим провадженням №66310820 з позивача стягнуто 500 грн в рахунок витрат виконавчого провадження, 1228, 68 грн в рахунок сплати основної винагороди приватного виконавця, 12287,29 грн в рахунок сплати заборгованості за виконавчим провадженням на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а загалом 14015, 97 грн (500 грн + 1228, 68 грн + 12287, 29 грн) (а.с.10).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що підставою отримання відповідачем ТОВ “Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» суми у розмірі 12 287,29 грн. було стягнення з ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису, який судовим рішенням був визнаний такими, що не підлягає виконанню, у зв?язку з чим між сторонами виникли спірні правовідносини, які регулюються нормам статті 1212 ЦК України, та вищевказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем згодом відпала.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Аналіз статті 1212 ЦК України в цілому визначає загальні умови існування цивільно-правових зобов`язань, що виникають у зв`язку із так званим безпідставним збагаченням, тобто набуттям або збереженням майна без достатньої правової підстави. Норми наведеної статті мають велике значення для вирішення спорів, пов`язаних із відновленням майнового стану, оскільки зобов`язання із безпідставного збагачення є загальною підставою для відновлення майнового стану осіб (відновлення справедливості) в разі відсутності інших підстав для цього, якщо захист прав особи не може бути здійснений на підставі договору, делікту, закону тощо.
Зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов. По-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння. По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою. По-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (статті 11 ЦК України).
До відсутності правової підстави вказана стаття відносить також і ситуацію, коли підстава, на якій було набуте або збережене майно, на момент набуття або збереження існувала, але згодом відпала. Наприклад, коли правочин, на підставі якого передавалася річ, згодом був визнаний недійсним, скасованим, та інше, або коли закінчився строк дії договору, на підставі якого особа користувалася майном, тощо.
Друга частина статті 1212 ЦК України передбачає, що підставою виникнення зобов`язання із безпідставного збагачення можуть бути як дії набувача майна або потерпілого, так і події. При цьому поведінка набувача майна може бути як правомірною (коли він набуває майно внаслідок помилки, без умислу зі своєї сторони), так і неправомірною (коли набувач майна свідомо подає підроблені документи для отримання пільги або здійснює якісь інші неправомірні діяння з метою отримання безпідставного збагачення).
Отже, в цілому, можна зробити висновок, що положення згаданої статті можуть застосовуватися до відносин, передбачених у частині третій, субсидіарно, якщо на підставі положень спеціальних норм потерпіла особа не в змозі захистити якесь із своїх порушених прав.
Далі, аналізуючи зміст вказаної статті, а також, правовідносини, які утворились між сторонами, суд також виходить із того, що стаття 1212 ЦК України, містить загальні положення про зобов`язання, що виникають у зв`язку з набуттям або збереженням майна без достатньої правової підстави.
При регулюванні означених відносин, згідно до положень глави 83 ЦК України, суд бере до уваги, що суб`єктами зобов`язань, що виникають з безпідставного збагачення (тобто набувачем і потерпілим), можуть виступати, в тому числі, як фізичні, так і юридичні особи. Особа, що безпідставно отримала (зберегла) майно, повинна повернути його потерпілому. У разі невиконання цього обов`язку майно підлягає стягненню з означеної особи в судовому порядку.
Обов`язок повернути безпідставно отримане майно є різновидом цивільно-правової санкції, а не мірою відповідальності. Тому наявність вини в поведінці особи, що безпідставно збагатіла, не вимагається. Означена цивільно-правова санкція застосовується і в тих випадках, коли безпідставне набуття майна є результатом події, поведінки самого потерпілого або третіх осіб.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що правова природа набуття ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» грошових коштів у сумі 12 287,29 грн. випливає із виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною 12.03.2021 року за №17700 про стягнення боргу у розмірі 47 997,15 грн. з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», який рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 травня 2024 року, яке набрало законної сили, визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с.20-24), що свідчить про те, що правова підстава, на якій було стягнуто грошові кошти із позивача, відпала. 
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимога позивача про стягнення на його користь з ТОВ “Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» безпідставно набутих коштів в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом нотаріуса в сумі 12 287, 29 грн. підлягає задоволенню, а доводи апеляційної скарги про те, що кошти було стягнуто правомірно є безпідставними та спростовуються вищевикладеним.
Положеннями ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно зі ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі задоволення позову — на відповідача, у разі часткового задоволення позову — на обидві сторони пропорційно задоволених вимог.
Відповідно до п.8 ч.2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, суду надано ордер про надання правничої (правової) допомоги № 1317379 серії АЕ від 19.03.2024 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, акт приймання-передачі послуг до договору про надання правничої допомоги, квитанцію про сплату згідно договору від 19.03.2024 року на суму 7 000,00 грн.
Згідно з актом від 02.10.2024 року приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги від 19.03.2024 року та Додатку №3, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Максимовим Р.І., станом на 02.10.2024 року адвокатом надано послуги з консультації щодо можливості та доцільності вирішення справи у судовому порядку, збору доказів шляхом направлення адвокатських запитів, підготовки та подачі позовної заяви до ТОВ “ФК” ОНЛАЙН ФІНАНС” про стягнення безпідставно набутих коштів в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом №17700, вчиненим 12.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ “ФК” ОНЛАЙН ФІНАНС” заборгованості в сумі 47997, 15 грн (а.с. 6, 7, 8).
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Враховуючи, складність справи, виконані адвокатом роботи під час розгляду справи у суді, час, витрачений адвокатом на виконання наданих послуг, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд першої інстанції з яким погоджується колегія суддів, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн., що є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг, які відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2025 року відстрочено відповідачу   ІНФОРМАЦІЯ_1  сплату судового збору, у розмірі 1 453 гривні 44 копійок за подання апеляційної скарги на  рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 листопада 2024 року – до ухвалення судового рішення у справі, у зв?язку з чим колегія суддів, з урахування вимог статті 141 ЦПК України щодо розподілу судових витрат, стягує з відповідача на користь держави судові витрати у розмірі 1 453 гривні 44 копійок.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Товариства з  обмеженою відповідальністю  «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» - залишити без задоволення.
Заочне рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 09 квітня 2025 року.

Головуючий: 

Судді: