ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 березня 2025 року           справа №200/6233/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 р. у справі № 200/6233/24 (головуючий І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                          УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області від 11.07.2024 року №056650005900 про відмову в перерахунку пенсії: перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії: перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та відповідно до ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” від 02.07.2024 року з зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 наступних періодів роботи: з 21.04.2003 по 16.05.2003 по 20.02.2005, з 11.02.2013 по 02.11.2020.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області від 11.07.2024 року № 056650005900 про відмову у перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії, перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 02.07.2024, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1, постановою №202 періодів роботи: з 21.04.2003 по 20.02.2005, з 11.02.2013 по 02.11.2020 та з урахуванням висновків суду в цій справі. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів зазначає, що відповідачем було прийнято рішення відмовити заявнику в переході на пенсію за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового періоду роботи. До пільгового стажу роботи не зараховано періоди згідно довідок від 01.12.2020 № 26/539, виданих відокремленим підрозділом “ШАХТА 1-3 НОВОГРОДІВСЬКА”, оскільки надані довідки не відповідають Додатку №5, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 - не вказано підсумки пільгового стажу та невірно зазначені посилання на затверджені Постанови Кабінету Міністрів на час роботи заявника.
Також зазначає, що на підставі наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу встановлено, що на день звернення за перерахунком пенсії пільговий стаж на підземних роботах за Списком №1 – шахтарі - 07 років 06 місяців 29 днів замість необхідних 15 років, передбачених Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копіює ID-паспорта № НОМЕР_1 , є особою з інвалідністю ІІІ групи, що підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією №365812 від 09.09.2021 та отримує пенсію по інвалідності, що не є спірним між сторонами.
ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 02.10.2018.
Згідно із записами військового квитка НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 23.08.2017 по 22.08.2020 та з 21.09.2021 проходить військову службу за контрактом.
02.07.2024 позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії, а саме перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №056650005900 від 11.07.2024 відмовлено у перерахунку пенсії.
Згідно з вказаним рішенням, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники після досягнення 50 років і за наявністю страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. При цьому, згідно з поданими документами, стаж позивача за постановою №202 становить 7 років 6 місяців 29 днів, що є недостатнім для здійснення переходу на пенсію за списком №1.
Також зазначено, що до пільгового стажу роботи не зараховано періоди згідно довідок від 01.12.2020 № 26/539, виданих відокремленим підрозділом «Шахта 1-3 «Новогродівська», оскільки надані довідки не відповідають Додатку № 5, затвердженому ПКМУ від 12.08.1993 № 637 – не вказано підсумки пільгового стажу та невірно зазначені посилання на затверджені постанови Кабінету Міністрів на час роботи заявника.
Згідно з додатковими поясненнями відповідача від 25.11.2024 та відповідно до форми РС-право (розрахунок проведено на дату звернення від 03.11.2021) до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 зараховано періоди роботи, що складає 7 років 6 місяців 29 днів: з 05.02.2001 по 13.04.2003, з 28.02.2005 по 17.07.2006, з 28.08.2006 по 30.11.2006, з 01.12.2006 по 25.03.2007, з 07.07.2008 по 27.09.2010, з 08.10.2012 по 15.10.2012, з 16.10.2012 по 29.01.2013, з 04.11.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.03.2021, з 01.04.2021 по 30.06.2021, з 01.07.2021 по 29.09.2021; - до пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано періоди роботи згідно з довідками від 01.12.2020 № 26/539, виданими відокремленим підрозділом «Шахта 1-3 Новогродівська», з 23.11.1995 по 01.12.1995, з 02.12.1995 по 22.12.1995, 23.12.1995 по 09.01.1996, з 10.01.1996 по 15.07.1996, з 21.04.2003 по 17.05.2003, з 18.05.2003 по 01.06.2003, з 02.06.2003 по 01.11.2003, 02.11.2003 по 20.02.2005, 11.02.2013 по 23.08.2017, з 24.08.2017 по 26.08.2020, 27.08.2020 по 02.11.2020.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383).
Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Щодо доводів апелянта, що до пільгового стажу роботи не зараховано періоди згідно довідок від 01.12.2020 № 26/539, виданих відокремленим підрозділом «Шахта 1-3 «Новогродівська», суд зазначає наступне.
Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 у спірний період працював:
- 21.04.2003 прийнятий гірничим робітником підземним 3 розряду на підготовчій дільниці ДВАТ ш. 1-3 «Новогродівська» ДП ДХК «Селидіввугілля» (наказ №68-к від 23.04.2003, запис №3);
- 17.05.2003 переведений учнем прохідника на дільниці підготовчих робіт (наказ №81-к від 16.05.2003. запис №4);
- 01.06.2003 переведений гірничим робітником підземним 3 розряду на дільниці підготовчих робіт (наказ №747 від 30.05.2003, запис №5);
- 01.11.2003 переведений прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею на дільниці підготовчих робіт (наказ №1640 від 14.11.2003, запис №6);
- 20.02.2005 звільнений за власним бажанням (наказ 31-к від 21.02.2005).
Також, 11.02.2013 позивач прийнятий підземним прохідником з повним робочим днем в шахті у ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» (наказ №23-к від 11.02.2013);
- 02.07.2013 переведений прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті на дільниці підготовчих робіт №5 (наказ №1711 від 02.07.2013);
- з 23.08.2017 по 22.08.2020 – проходження військової служби за контрактом (наказ №1811 від 28.08.2017);
- 26.08.2020 поновлено в штаті після військової служби за контрактом прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті (наказ №2589 від 26.08.2020);
- 02.11.2020 звільнений за власним бажанням (наказ 164-к від 02.11.2020).
Отже, записи трудової книжки позивача містять інформацію про роботу позивача за професією прохідника 5 розряду з повним робочим днем під землею у період з 01.11.2003 по 20.02.2005, з 11.02.2013 по 22.08.2017 та з 26.08.2020 по 02.11.2020, тому підстави для надання довідок про підтвердження наявного трудового стажу за ці періоди не потребується.
Таким чином, суд зазначає, що періоди роботи з 01.11.2003 по 20.02.2005, з 11.02.2013 по 22.08.2017 та з 26.08.2020 по 02.11.2020 протиправно не зараховані до пільгового стажу позивача.
Крім того, дослідивши наявні в матеріалах справи довідки від 01.12.2020 №26/539, що видані ВП «Шахта 1-3 Новогродівська», суд зазначає, що останніми підтверджується, зокрема те, що у період:
- з 21.04.2003 по 17.05.2023 позивач виконував гірничі роботи з видобутку вугілля за професією гірник підземний з повним робочим днем під землею на дільниці ПР-4, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1.1 а постанови КМУ від 16.01.2003 №36;
- з 17.05.2003 по 01.06.2003 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля за професією підземний учень прохідника на дільниці ПР-5, оплата по тарифній ставці підземного робітника, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1.1 а постанови КМУ від 16.01.2003 №36;
- з 01.06.2003 по 01.11.2003 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля за професією гірник підземний з повним робочим днем під землею на дільниці ПР-5, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1.1 а постанови КМУ від 16.01.2003 №36.
Отже, наявними в матеріалах справи довідками ВП «Шахта 1-3 Новогродівська» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01.12.2020 №26/539 підтверджується пільговий стаж роботи ОСОБА_1 у період з 21.04.2003 по 17.05.2023, з 17.05.2003 по 01.06.2003, з 01.06.2003 по 01.11.2003.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача вказані вище періоди роботи.
Суд звертає увагу, що в даному випадку, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Системний аналіз наведених вище положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку № 637 дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі №161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17.
В той час, зазначені вище спірні періоди роботи позивача підтверджено копією трудової книжки.
Таким чином, ураховуючи наявність пільгового стажу роботи 7 років 6 місяців 29 днів (що визначений у спірному рішенні) з урахуванням спірних періодів з 21.04.2003 по 20.02.2005, з 11.02.2013 по 02.11.2020 (що становлять стаж більш ніж 9 років 6 місяців) пільговий стаж позивача складає більше 15 років, отже ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача з урахуванням ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Однією з умов особливостей застосування Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" є наявність 15 років роботи на роботах за списком №1.
Крім того, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Суд зазначає, що спірні періоди роботи ще не зараховані пенсійним органом до пільгового стажу позивача, розрахунок стажу та розміру пенсії не проведений, пенсія відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” не призначена.
Таким чином, суд правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині як передчасних.
Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії, перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 02.07.2024, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1, постановою №202 періодів роботи: з 21.04.2003 по 20.02.2005, з 11.02.2013 по 02.11.2020 та з урахуванням висновків суду в цій справі.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 р. у справі №200/6233/24 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 р. у справі №200/6233/24 - залишити без змін.
Постанова у повному обсязі складена 20 березня 2025 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                                            А.А. Блохін

                                                                                                                                      І.В. Сіваченко