ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/16979/24                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Марія ДУБІНА

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 квітня 2025 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                         головуючого судді:                        Собківа Я.М.,    
                                            суддів:                        Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,
              за участю секретаря:                            Ольшевської Ж.А.          

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Чернігівобленерго" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Чернігівобленерго" звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому просило визнати протиправними та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.12.2024 № 2083 "Про накладення штрафу на АТ "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" за порушення Ліцензійних умов з розподілу електричної енергії" та її ж розпорядження від 10.12.2024 № 310-р "Про усунення порушень АТ "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО".
Одночасно із позовною заявою АТ «Чернігівобленерго» подало заяву про забезпечення позову, у якій просить суд зупинити дію розпорядження Нацкомісії 10.12.2024 № 310-р «Про усунення порушень АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року заяву Акціонерного товариства "Чернігівобленерго" про забезпечення позову, подану у межах справи за позовом Акціонерного товариства "Чернігівобленерго"  до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними та скасування рішень - задоволено. 
Зупинено дію розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.12.2024 № 310-р «Про усунення порушень АТ «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі. 
Не погодившись із вказаною ухвалою суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року та прийняти нове рішення, яким скасувати заходи забезпечення позову.   
У відповідності до   ст. 308 КАС України   справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню виходячи з наступного.  
Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення у справі.
За змістом   статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
При цьому, колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову та доведеності належними доказами обставин, на які посилається заявник в заяві; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи наявна хоча б одна з вищенаведених обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
За правилами частини 1   статті 77 КАС України   тягар доведення необхідності вжиття заходів забезпечення позову з наданням відповідних доказів покладається саме на позивачів, які ініціюють таке клопотання.
Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи з забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.
За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.
Із наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.
         Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваним розпорядженням відповідач зобов`язав АТ "Чернігівобленерго" усунути порушення підпункту 7 пункту 2.2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, затверджених постановою Нацкомісії  від 27.11.2017 № 1470, у частині надання достовірних документів (їх копій) та інформації (даних, відомостей, звітності), необхідних для виконання Нацкомісією своїх повноважень та функцій, в обсягах та у строки (не менше десяти робочих днів для надання копій документів, пояснень тощо), встановлені Нацкомісією, для чого у строк до 01.01.2025 надати до Нацкомісії інформацію та завірені в установленому законодавством порядку копії документів, запитувані у листі Нацкомісії  від 15.08.2024  № 9103/14.1.1/7-24.
Також з матеріалів справи вбачається, що листом від 15.08.2024 № 9103/14.1.1/7-24 Нацкомісія, з посиланням на пункт 4 частини другої статті 17 Закону № 1540-VIII зобов`язала AT   "Чернігівобленерго" до 20.09.2024 направити до Нацкомісії поштою та на електронну пошту box@nerc.gov.ua завірені в установленому законодавством порядку копії наступних документів, а також інформацію відповідно до наданої форми у форматі Excel, а саме: копії колективного договору, Статуту AT "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО"; копії Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (з додатками до нього), який був поданий AT    "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" до Державної податкової служби України, з накладанням електронного цифрового підпису за І - IV квартал 2020-2022 років; копії Відомостей про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору (додаток 4ДФ) та додаток 1 до них, за 2020-2022 роки, по кожному працівнику (помісячно); відомості про нарахування AT "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" заробітної плати, у тому числі лікарняних за рахунок Товариства, відпускних та інших виплат ФОП, за 2020-2022 роки, по кожному працівнику (помісячно); копії платіжних інструкцій AT "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО", які були проведені уповноваженим банком (Державною казначейською службою України) на виплату заробітної плати, у тому числі лікарняних за рахунок Товариства, відпускних та інших виплати ФОП, за 2020-2022 роки, (помісячно); копії платіжних інструкцій AT "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО", які були проведені уповноваженим банком (Державною казначейською службою України) на сплату ЄСВ за 2020-2022 роки (помісячно); копії платіжних інструкцій AT "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО", які були проведені уповноваженим банком (Державною казначейською службою України) на сплату військового збору за 2020-2022 роки (помісячно); копії платіжних інструкцій AT "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО", які були проведені уповноваженим банком (Державною казначейською службою України) на сплату податку на доходи фізичних осіб (ПДФО) за 2020-2022 роки (помісячно).  
З метою підтвердження видатків на виплату заробітної плати, передбачених у тарифі стимулюючого регулювання, також AT "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" необхідно надати в форматі Excel інформацію, яка наведена у додатку, по кожному окремому працівнику за кожен місяць 2020-2022 років та загалом за 2020,2021 та 2022 рік. 
Крім того, інформація Товариства має містити джерела фактичного фінансування таких нарахувань протягом звітного періоду: за рахунок тарифних коштів (окремо за рахунок статті "витрати на оплату праці" та за рахунок інших статей) та іншої діяльності, які мають бути підтверджені бухгалтерськими документами (витягами з електронної системи обробки облікових документів по рахунках), з повним відображенням руху коштів по рахунках та субрахунках (дебет та кредит).
Також, AT "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО необхідно надати у встановлений вище термін наступну інформацію та копії документів, завірених належним чином: завірені належним чином копії документів, що посвідчують наявність трудових (договірних) відносин між Товариством та громадянами України, що займали посаду Голови правління з 01.01.2020 по 31.12.2022, у тому числі: -          внутрішнє положення про Голову правління тощо; - посадову інструкцію Голови правління; -          трудовий договір (контракт), цивільно-правовий договір, наказ про прийняття на роботу Голови правління; - накази про встановлення ставки, надбавок, премій Голові правління; -          табель обліку робочого часу Голови правління у 2020-2022 роках;
-          інформацію щодо помісячної виплати заробітної плати, премій та інших нарахувань за 2020-2022 роки Голові правління; - підтверджуючі документи щодо поточного рахунку, з якого здійснювались виплати заробітної плати, у тому числі лікарняних та інших нарахувань ФОП, Голові правління у 2020-2022 роках; - підтверджуючі документи щодо джерел нарахування заробітної плати, у тому числі лікарняних та інших нарахувань ФОП, Голові правління у 2020-2022 роках з повним відображенням руху коштів по рахунках та субрахунках (дебет та кредит); -          відомість або інші підтверджуючі документи, які були надані уповноваженому банку на виплату заробітної плати, у тому числі лікарняних та інших нарахувань ФОП, Голові правління; - належним чином завірені копії платіжних доручень щодо підтвердження перерахування (виплати) заробітної плати, у тому числі лікарняних та інших нарахувань ФОП, на банківський (картковий) рахунок Голови правління.
Крім того, така інформація має бути підтверджена та відповідати відомостям (по кожному відповідному працівнику), що зазначені AT "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, який затверджено наказом Міністерства фінансів України 13.01.2015  № 4 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 02.03.2023  № 113). У разі якщо суми різняться, по кожному такому працівнику необхідно надати пояснення за рахунок яких виплат виникла така різниця.
Крім того, AT "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" необхідно надати за 2020 - 2022 роки: 1. Облікову політику Товариства; 2.          План рахунків, який використовується Товариством у бухгалтерському обліку; 3. Інформацію (оборотно- сальдові відомості, головна книга тощо) щодо відображення у бухгалтерському обліку нарахованої заробітної плати та ЄСВ на рахунках витрат (рахунок 23, 47, 66, 65, рахунки класів 8 та 9, з деталізацією по субрахункам) та закриття зазначених витрат на фінансовий результат. Інформація має бути надана у форматі EXCEL та знімки з екрану з програмного забезпечення бухгалтерського обліку Товариства. 4. Детальну інформацію щодо понесених витрат на заробітну плату у розрізі працівників (адміністративний персонал, витрат на збут, витрати на виробництво тощо) на рахунках витрат (рахунки класів 8 та 9 з деталізацією по субрахункам); 5. Аудиторські висновки.
Із змісту запитуваної у вказаному вище листі інформації та копій документів видно, що серед них є документи звітового характеру, зокрема податкової, бухгалтерської та іншої звітності), а також вимоги щодо конфіденційної  інформації та інформації, яка містить персональні дані працівників АТ "Чернігівобленерго".
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України,  Верховна Рада України прийняла Закон № 2115-IX, підпунктом 4 пункту 1 якого  визначено, що  у період дії воєнного стану або стану війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітового характеру уповноваженими органами не здійснюються. 
У свою чергу, частинами п`ятою та шостої статті 6 Закону № 2297-VI визначено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.
Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Тобто, у разі виконання АТ "Чернігівобленерго" оспорюваного розпорядження, яким  було зобов`язано заявника у строк до 01.01.2025 надати до Нацкомісії інформацію та завірені в установленому законодавством порядку копії документів, запитувані нею у її листі від 15.08.2024 № 9103/14.1.1/7-24, та надання запитуваної інформації, втрачається сенс судового захисту у даній справі, оскільки в силу вимог частини третьої статті 5 Закону № 1540-VII оскарження рішень Регулятора не зупиняє їх виконання. 
Крім того, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.
Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках і в цьому випадку суд не знаходить для цього підстав.
Водночас, щодо інших доводів заявника про те, що невжиття заходів забезпечення  позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, на переконання  суду, фактичні обставини свідчать про те, що  вжиття заходів забезпечення позову у цьому випадку матиме наслідком збереження існуючого становища, а також  можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів осіб, що не є учасниками цієї справи, проте оспорюваним розпорядженням зачіпаються їх права та інтереси, які  можуть бути порушені у зв`язку із виконанням заявником у визначений оспорюваним розпорядженням Регулятором строк.
Оцінюючи баланс інтересів сторін при вжитті заходів забезпечення позову, колегія суддів також враховує, що у разі відмови у задоволенні позовних вимог заявника, скасування заходів забезпечення позову не перешкоджатиме виконанню заявником вимог оспорюваного у цій справі розпорядження Регулятора.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Співмірність вжиття заходів забезпечення позову відображено у практиці Європейського Суду з прав людини.
Так, у справі "Мікалефф проти Мальти" Суд визнав можливість застосування статті 6 до попередніх заходів та зазначив, що має бути розглянутий характер попереднього заходу, його предмет, завдання та вплив на конкретне право.
Проміжне рішення може бути еквівалентне попереднім або забезпечувальним заходам і процедурам. Такий принцип застосовується і у визначені застосування статті 6 (справа "Меркіка та інші пороти Мальти").
Отже, незастосування заходів забезпечення позову у межах спірних правовідносин створює очевидну небезпеку та ускладнення ефективного захисту (поновлення) оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Отже, забезпечення позову у даній справі не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Отже, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.      315, ч. 1 ст.      316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями   312,   315,   316,   321,   322,   325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - залишити без задоволення.                        
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року залишити без змін.                                                 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

            Головуючий суддя                                                                               Собків Я.М.

  Суддя                                                                                                    Сорочко Є.О.

             Суддя                                                                                                     Чаку Є.В.

Повний текст постанови виготовлено - 07 квітня 2025 року.