ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1412/25 Справа № 202/2449/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 травня 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Тимченка О.В. на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2025 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір у сумі 605,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2025 року водій ОСОБА_1 23 лютого 2025 року об 11 годині 20 хвилин в м. Дніпрі на перехресті вул. Калинової та пр-т Слобожанського, керуючи автомобілем BMW X5, д.н.з.  НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.18 ПДР, здійснивши рух прямо, внаслідок чого відбулося зіткнення з автобусом “Еталон БАЗ 075д”, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який виконував поворот ліворуч. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушено вимоги п. 2.3.б Правил дорожнього руху, та скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги захисник посилається на те, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Наголошує на тому, що обране адміністративне стягнення є явно несправедливим через надмірну суворість. Вказує на те, що у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що водій раніше притягувався до адміністративної відповідальності, претензії з боку потерпілого відсутні, а також не було враховано, що ОСОБА_1 повністю визнав свою провину та розкаявся в судовому засіданні.
Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, у зв`язку з чим апеляційний перегляд здійснено за відсутності вказаних осіб.
Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.
Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.
Обставини справи та висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги про зміну виду стягнення апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Відповідно до ч. 1 ст. 35 КУпАП обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; втягнення неповнолітнього в правопорушення; вчинення правопорушення групою осіб; вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; вчинення правопорушення в стані сп`яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Санкція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.
У рішенні по справі «Озтюрк проти Туреччини»(Ozturk v Turkey) від 28 вересня 1999 року Європейським судом з прав людини штраф у розмірі 60 DM був оцінений як покарання з огляду на цілі його застосування.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
На переконання судді апеляційної інстанції при визначенні виду і розміру стягнення суд не врахував у повній мірі характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та призначене судом  ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік є занадто суворе.
Так, при призначенні  ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд не врахував відсутність відомостей про те, що останній раніше не притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, відсутність претензій з боку потерпілого, необхідність права керування для перевезення своєї матері ОСОБА_3 , якій належить автомобіль “BMW X5”, повне визнання провини ОСОБА_1 та розкаяння у судовому засіданні.
Враховуючи вищезазначене суд апеляційної інстанції вважає можливим змінити накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, застосувавши до  ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, що відповідатиме меті адміністративного стягнення, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.
З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції — змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Тимченка О.В. — задовольнити.
Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП — змінити в частині накладення стягнення.
       Вважати, що на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
       В іншій частині постанову суду залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду                           С.І.Крот