ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 квітня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/5094/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Дурасової Ю.В., Олефіренко Н.А.,     
  
розглянувши у  письмовому провадженні в  м. Дніпро апеляційну скаргу   ОСОБА_1   на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 р.  (суддя Маковська О.В.) по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до   ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
                                                  В С Т А Н О В И В:

17.02.2025 р.   ОСОБА_1  звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з  адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, де просив:
1.Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1  щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 29.01.2025 р. про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 11 частини 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;
2.Зобовязати   ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.01.2025 р. про надання відстрочки ОСОБА_1 від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 11 частини 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», прийнявши за результатами її розгляду рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з урахуванням висновків суду;
3.Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1   на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1  211,20 грн та витрати зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення адміністративного позову в сумі 908,40 грн.
17.02.2025 р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, де просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони для ІНФОРМАЦІЯ_1   вчиняти дії пов`язані з мобілізацією ОСОБА_1 до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 р. в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову – відмовлено в повному обсязі.
Ухвала суду мотивована тим, що наведені доводи в межах поданої заяви про забезпечення позову не є остатніми та обгрунтованими, в зв`язку з чим суд доходить висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач  подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 р.  та ухвалити  нове  рішення, яким заяву ОСОБА_1  про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Дніпропетровський окружний адміністративний суд не в повному обсязі з`ясував обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосував норми процесуального та матеріального права, а тому вважає, що ухвала підлягає скасуванню.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 150 КАС України передбачено, що  «1. Суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
2. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю».
Відповідно статті 151 КАС України 1. Позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку».
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що суд при вирішенні питання щодо необхідності забезпечення позову має враховувати предмет позову, підстави звернення до суду, а також забезпечити дотримання пропорційного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для позивача та інших заінтересованих осіб внаслідок невжиття таких заходів.
Суд апеляційної зазначає, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Судом встановлено, що позивач зазначає підставою для забезпечення позову є протиправна бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що   є недостатньою   та не обрунтованою підставою  для вжиття заходів забезпечення позову.
Як вбачається з матеріалів справи, обраним позивачем способом забезпечення позову до вирішення спору по суті фактично вирішуватиметься майбутній спір, що не відповідає інституту забезпечення позову та позивачем не зазначено про підстави необхідності забезпечення позову неможливості в подальшому в разі задоволення позову, виконання рішення по справі.
Таким чином, обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом заборони для ІНФОРМАЦІЯ_1  вчиняти дії, пов`язані з мобілізацією ОСОБА_1 до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі не є у розглянутому випадку способом захисту забезпечення позову у справі про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
ОСОБА_1 не довів суду  існування обставин, визначених статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України для забезпечення позову.
Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.
Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 315, 316, 321, 322, 325  Кодексу адміністративного судочинства України суд,
                                                  ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1    – залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 р.  - залишити без змін. 
                    Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко