УХВАЛА
16 квітня 2025 року
м. Київ
Справа № 990/97/25
Провадження № 11-164заі25
Велика Палата Верховного Суду у складі
судді-доповідача Гриціва М.І., 
суддівБанаська О. О., Власова Ю. Л., Воробйової І. А., Губської О. А., Єленіної Ж. М., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кривенди О. В., Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Погрібного С. О., Ступак О. В., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Шевцової Н. В.,
розглянувши заяву судді Банаська Олександра Олександровича про самовідвід від участі у розгляді справи № 990/97/25
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 березня 2025 року у справі за позовом до Вищої ради правосуддя про визнання протиправною та скасування ухвали,
УСТАНОВИЛА:
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 березня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі № 990/97/25 за позовом ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Вищої ради правосуддя про визнання протиправною та скасування ухвали Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 19 лютого 2025 року № 279/3дп/15-25 про зупинення розгляду дисциплінарної справи.
Не погодившись з цією ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, ОСОБА_1 , через свого представника Кравця Ростислава Юрійовича, звернувся до Великої Палати Верховного Суду з апеляційною скаргою.
Суддя Великої Палати Верховного Суду Банасько О. О. подав заяву про самовідвід від участі в розгляді справи № 990/97/25.
Заява мотивована тим, що позивач у цій справі, є особою, з якою суддя Банасько О. О. познайомився під час здобуття вищої освіти та в подальшому підтримує товариські стосунки.
Зазначене, на думку судді Банаська О. О., з метою недопущення будь-яких сумнівів в неупередженому розгляді справи є підставою для заявлення самовідводу на підставі пункту 4 частини першої статті 36 та статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи питання щодо самовідводу судді Банаська О. О від розгляду справи, виходить з такого.
Частиною першою статті 39 КАС передбачено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 36-37 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Порядок вирішення заявленого самовідводу визначений статтею 40 КАС України, за правилами частини сьомої якої питання про відвід судді Великої Палати не підлягає передачі на розгляд іншому судді та розглядається Великою Палатою.
За приписами частини першої статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Згідно з частинами першою - другою статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи; 
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості.
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.
У рішенні від 09 листопада 2006 року в справі "Білуха проти України" ЄСПЛ з посиланням на його усталену практику з, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед іншого, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).
Практика ЄСПЛ свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (див. пункти 45-50 рішення ЄСПЛ у справі ?Морель проти Франції?; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі ?Пескадор Валеро проти Іспанії?) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі ?Лука проти Румунії?), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі ?Ветштайн проти Швейцарії?; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі ?Пабла Кю проти Фінляндії?; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі ?Мікалефф проти Мальти?).
Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що суддя Великої Палати Верховного Суду Банасько О. О. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.
Наведені суддею Великої Палати Верховного Суду Банаськом О. О. обставини щодо наявності підстави для самовідводу судді, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 36 КАС України, не дають підстав для висновку про упередженість судді стосовно позивача, його зацікавленість в певному рішенні в цій справі, чи про необ`єктивне ставлення до учасників справи. 
Інших підстав для відводу судді, передбачених статтями 36, 39 КАС України Велика Палата Верховного Суду не встановила.
З огляду на зазначене Велика Палата Верховного Суду вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для задоволення заяви судді Банаська О. О. про самовідвід.
Керуючись статтями 36, 39, 40, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Відмовити в задоволенні заяви про самовідвід судді Великої Палати Верховного Суду Банаська Олександра Олександровича від участі в розгляді справи № 990/97/25 (провадження № 11-164заі25) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 березня 2025 року у справі за позовом до Вищої ради правосуддя про визнання протиправною та скасування ухвали Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 19 лютого 2025 року № 279/3дп/15-25 про зупинення розгляду дисциплінарної справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач	 	 	 	М. І. Гриців 	
Судді:	 	О. О. Банасько	 	С. Ю. Мартєв	
 	 	Ю. Л. Власов	 	К. М. Пільков	
 	 	І. А. Воробйова	 	С. О. Погрібний	
 	 	О. А. Губська	 	О. В. Ступак	
 	 	Ж. М. Єленіна	 	І. В. Ткач	
 	 	Л. Ю. Кишакевич	 	О. С. Ткачук	
 	 	В. В. Король	 	В. Ю. Уркевич	
 	 	О. В. Кривенда	 	Н. В. Шевцова	
 	 	М. В. Мазур