ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1045/25 Справа № 175/2449/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Краснокутська  Н. С. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 квітня 2025 року                                                         Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю захисника Федака М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Федака М.Л. на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2025 року, якою
                                ОСОБА_1 ,       ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за         адресою: 
                                АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень, - 

ВСТАНОВИВ:
Згідно постанови, 12 січня 2025 року, приблизно об 12 годині молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України та виконуючи обов`язки військової служби в умовах особливого періоду, знаходився на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.
В апеляційній скарзі захисник Федак М.Л. просить скасувати постанову судді та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що з протоколу незрозуміло чи 12.01.2025 року ОСОБА_1 перебував під час виконання обов`язків військової служби в стані сп`яніння чи останній не перебував при виконанні обов`язків військової служби. Первинно зазначені ознаки сп`яніння далі по тексту протоколу відрізняються від попередніх. Вказує на порушення порядку огляду, оскільки, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду, а наполягав на проведенні огляду у медичному закладі. Підпис у протоколі ОСОБА_1 ставив через тиск з боку керівництва. Звертає увагу на дійсні обставини справи, а саме що 12.01.2025 року на ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився о 12:01 годині, результат 1,58‰, з яким ОСОБА_1 був не згоден. Працівниками поліції було викликано військову службу правопорядку, які в свою чергу також оформила протокол за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. За результатами огляду о 13:07 годині ступінь сп`яніння складає 0,77‰. Вважає неможливою розбіжність результатів оглядів у 2 рази всього за 1 годину, тому ставить під сумнів правильність роботи приладу Алконт-М. Зазначає про неврахування судом факту звернення ОСОБА_1 до лікаря з приводу харчового отруєння. Наголошує, що згідно ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності за одне і теж саме правопорушення. Зауважує про надмірність та несправедливість покарання. Вказує на неправильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять відомостей про повторність вчинення правопорушення або вчинення його в умовах особливого періоду. Зазначає про незастосування спеціальних технічних засобів під час проведення огляду.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме: виконання обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.
Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Зважаючи на приписи ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настав з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконання стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування , Збройних Сил України , інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій,а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію.
Скасування особливого періоду буде здійснено окремим указом Президента України "Про демобілізацію".
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, повністю підтверджується наступними по справі доказами.
Протоколом про військове адміністративне правопорушення №ДНК-0180 від 13.01.2025 року, згідно якого молодший сержант ОСОБА_1 12.01.2025 року приблизно о 12:00 годині перебував у АДРЕСА_2 (тимчасовому розташуванні підрозділу військової частини НОМЕР_1 ) в стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду. Протокол про адміністративне правопорушення містить підпис ОСОБА_1 , який пояснив, що він дійсно 12.01.2025 року перебував на території АДРЕСА_2 (пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 ), під час виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду у нетверезому стані, вживши алкогольні напої, а саме 100 грамів горілки об 11:00 годині 12.01.225 року. Свою провину визнає в повному обсязі. Від огляду в медзакладі відмовився.
Актом № 2044 від 12.01.2025 року огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Алконт-М» № 00209-15, згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, тест № 7022 від 12.01.2025 року, результат – 0,77 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився.
Роздруківкою чеку приладу Алконт-М  №00209 тест № 7022 від 12.01.2025 року, згідно якої 12.01.2025 року о 13:07 годині протестовано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , результат 0,77 ‰. Роздруківка має підпис ОСОБА_1 .
Поясненнями сержанта ОСОБА_2 , згідно яких 12.01.2025 року під час проведення перевірки наявності особового складу ним був виявлений молодший сержант ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах з ротової порожнини, хитка хода, хитання при поворотах) при виконанні ним обов`язків військової служби на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 . З метою проведення огляду ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де за результатами проведеного огляду було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено актом огляду № 2044 від 12.01.2025 року, результат 0,77 ‰.
Зібрані у справі докази є належними та допустимими, відповідають фактичним обставинам справи і повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені у ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами.
       Фабула протоколу повно та об`єктивно розкриває обставини вчинення правопорушення, та всупереч ствердженням апелянта, не дає підстав для її неоднакового розуміння.
У протоколі зазначено всі кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення, передбачені ч.3 ст.172-20 КУпАП, тому доводи апеляційної скарги про невірну кваліфікацію дій ОСОБА_1 на увагу не заслуговують.
Висловлені сумніви стосовно правильності роботи приладу, за допомогою якого проведено огляд, апеляційний суд не приймає, оскільки в матеріалах справи наявне свідоцтво про повірку приладу «Алконт-М» № 00209-15, яке чинне до 23.01.2025 року.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду, спростовуються його власноручним підписом на роздруківці результату тестування, у акті огляду та у протоколі.
Твердження захисника про недопустимість повторного притягнення до відповідальності за одне і те саме правопорушення не можуть бути взяті до уваги, оскільки адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 та за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП не є тотожніми. 
Щодо доводів апеляційної скарги захисника  про надмірність та несправедливість призначеного покарання з огляду на майновий стан ОСОБА_1 та характер вчиненого діяння, слід зазначити наступне.
Вживання військовослужбовцем алкогольних напоїв та виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані на території тимчасово розташованої військової частини в умовах особливого періоду не може вважати малозначним.
На даний час в країні триває воєнний стан, і вживання алкоголю військовослужбовцями перешкоджає підтриманню належного рівня військової дисципліни та правопорядку, зменшує бойову готовність військових частин та спроможність виконувати визначені завдання задля захисту Вітчизни. 
Звільнення військовослужбовців від відповідальності за вчинення таких дій або накладення стягнення, не передбаченого санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, моделює негативну поведінку серед військовослужбовців та нівелює принцип невідворотності справедливого покарання за скоєння правопорушень, і як наслідок, підриває обороноздатність країни в цілому.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку за принципом «поза розумним сумнівом» про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.
Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Федака М.Л. залишити без задоволення.
Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2025 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя