Справа № 344/4847/25 
Провадження № 33/4808/363/25 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2025 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В.
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Феденчука Івана Миколайовича, що діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2025 року якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ст. 124, ч. 1 ст. 130КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення:
- за ст. 173 КУпАП у виді штрафу в розмірі 7 (сім) неоподатковувані мінімуми доходів громадян, що становить 119 (сто дев`ятнадцять) гривень; 
- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; 
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
На підставі ст. 36 КУпАП визначено ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнуто судовий збір.

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 14 березня 2025 року о 14 год. 56 хв. по вул. Іллєнка (Відкрита), 18 в м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Astra» номерний знак НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час руху заднім ходом не переконався в безпечності маневру та внаслідок чого здійснив наїзд на паркан, а після цього на припаркований транспортний засіб «Mazda 6» номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3. б, 10.9 ПДР України. 
Крім цього, 14 березня 2025 року о 14 год. 56 хв. по вул. Іллєнка, 18 в м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Astra» номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України. 
Крім цього, 14 березня 2025 року близько 15 год. 25 хв. по вул. Іллєнка, 18 в м. Івано-Франківськ ОСОБА_1 нецензурно лаявся у сторону працівників поліції, а саме старшого лейтенанта поліції Максимишина А.В., своїми діями порушив громадський порядок і спокій.

В апеляційній скарзі адвокат Феденчук І.М. просить скасувати постанову суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вважає, оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_1 31 березня 2025 року мобілізувався та на час прийняття рішення вже знаходився на військовій службі. Однак суд передчасно зробив висновок про відсутність поважних причин неявки в судове засідання. ОСОБА_1 не мав фізичної можливості з`явитися на розгляд суду чи подати клопотання про відкладення справи, а розгляд справи у його відсутності позбавив його законних прав на висловлення своєї позиції по справі.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 тайого адвокат Феденчука І.М. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, неодноразово належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавали, не поступало і заяв про зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.
Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі. 
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 та адвоката Феденчука І.М.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, підлягає до поновлення, оскільки оскаржена постанова винесена 01 квітня 2025 року, апеляційна скарга подана 14 квітня 2025 року з пропуском строку через те, що ОСОБА_1 участі у суді першої інстанції не приймав, оскільки 31 березня 2025 року був мобілізований та перебував на військовій службі у військовій частині, про що свідчать документи, які додана до справи (а.с. 24, 25), що в сукупності вказує на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Дослідивши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП, ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП, ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.
Твердження апелянта, що ОСОБА_1  було позбавлено судом можливості на захист своїх конституційних прав та інтересів, що він не зміг надати свої доводи та пояснення щодо адміністративного правопорушення, належним чином захистити свої права та інтереси через те, що справу розглянули у його відсутності не є слушним, оскільки в матеріалах справи містяться дані, що ОСОБА_1  був належним чином повідомлений про час та місце розгляду в суді першої інстанції, на виклик суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.
Вважаю, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, той факт що ОСОБА_1 був 31 березня 2025 року був мобілізований та перебував на військовій службі у військовій частині не був відомий суду першої інстанції під час розгляду справи у суді, оскільки ОСОБА_1 не подавав клопотання про відкладення у якому були б вказані такі обставини.
Проте такий факт є обґрунтованою підставою для поновлення апелянту пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.
Також слід зазначити, що працівниками поліції було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право особи користуватися юридичною допомогою адвоката, підтверджується підписом ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу. Дане право було реалізоване ОСОБА_1 , про що свідчить залучення адвоката, який представляє його інтереси в суді. Тому вважаю, що у даному випадку не порушено право ОСОБА_1 на захист.

Перевіривши доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, доходжу наступних висновківі.
Так, провадження щодо ОСОБА_1 складається з трьох обвинувачень, що містяться в протоколах про адміністративне правопорушення – 14 березня 2025 року серії ЕПР1 № 271331 (т. 1, а.с. 1) за ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії ЕПР1 № 271431 від 14 березня 2025 року (т. 2, а.с. 1) за ст. 124 КУпАП та серії ВАВ № 754134 від 14 березня 2025 року (т. 3, а.с. 1) за ст. 173 КУпАП об`єднаних суддею суду першої інстанції в одне провадження з присвоєнням номеру справи 344/4847/25 та винесенням одного процесуального рішення суду - постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2025 року.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14 березня 2025 року серії ЕПР1 № 271331 (т. 1, а.с. 1) 14 березня 2025 року о 14 год. 56 хв. по вул. Іллєнка, 18 в м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Astra» номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом був відсторонений. Цим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Протокол про адміністративні правопорушення складений уповноваженою на те особою – інспектором 2 взводу ТОР роти 1 бат. УПП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Максимишином А.В., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним. 
ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та дав пояснення: «я не їхав за кермом».
Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (т. 1, а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці не пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу у зв`язку з відмовою. Також ОСОБА_1 відмовився підписувати акт огляду.
Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ПОКЦПЗ ІФОР» (т. 1, а.с. 4) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці проте не пройшов огляд в медичному закладі у зв`язку з відмовою.
На відеозаписах, які міститься на компакт-дисках в матеріалах справи (т. 1, а.с. 11), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: міститься відео з камер відеоспостереження якими зафіксовано рух транспортного засобу марки «Opel Astra» номерний знак НОМЕР_3 заднім ходом по вулиці який згодом вивернув в бік паркану. Також на компакт-дисках містяться відео записи з нагрудних камер працівників поліції якими зафіксовано, як працівники поліції приїхавши на місце події спілкуються з очевидцями, які вказали про те як сталась ДТП. Далі працівники поліції перевірили дані у ОСОБА_1 , який вказав, що транспортним засобом керувала його дружина, а люди які є очевидцями насправді нічого не бачили. ОСОБА_1 під час розмови виражався нецензурною лексикою. Працівники поліції залучили двох свідків та запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці, у присутності світків, у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння у нього. ОСОБА_1 відмовився від огляду аргументувавши відмову тим, що не керував транспортним засобом. Працівники поліції повідомили, що у них достатньо підстав вважати, що транспортним засобом керував саме він. Далі ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, але від такого останній також відмовився. ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції продовжував спілкуватись нецензурною лексикою, на зауваження працівників поліції не реагував. Працівники поліції неодноразово попереджували ОСОБА_1 про відповідальність за такі дії та про те, що відносно нього будуть застосовані відповідні спец засоби. ОСОБА_1 не реагував на попередження і продовжував у грубій формі висловлюватись в стороні працівників поліції, в результаті чого відносно ОСОБА_1 були застосовані спец засоби – кайданки та повідомлено його про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП. Також в процесі розмови ОСОБА_1 повідомили про складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення передбачені ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також ОСОБА_1 роз`яснили його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також зафіксовано складання процесуальних документів, відібрання показань свідків, підписання ОСОБА_1 складених процесуальних документів.
Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.
Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводять, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція. 
Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. 
Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозаписи підтверджують, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу і йому, як водію транспортного засобу запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, від такої пропозиції поліцейського ОСОБА_1 відмовився.
Оскільки ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на місці, поліцейські запропонували пройти огляд у медичному закладі, проте від такого останній теж відмовився.
Змістом відеозаписів доведено, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовився пройти огляд у встановленому законом порядку, такі дії ОСОБА_1 правильно було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду та стали підставою для оформлення протоколу. 
Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу у якого працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо обвинувачення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП доходжу наступних висновків.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 271431 від 14 березня 2025 року (т. 2, а.с. 1) 14 березня 2025 року о 14 год. 56 хв. по вул. Іллєнка (Відкрита), 18 в м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Astra» номерний знак НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час руху заднім ходом не переконався в безпечності маневру та внаслідок чого здійснив наїзд на паркан, а після цього на припаркований транспортний засіб «Mazda 6» номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3. б, 10.9 ПДР України. 
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – інспектором 2 взводу ТОР роти 1 бат. УПП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Максимишином А.В., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.
До протоколу поліцейськими долучено план-схему дорожньо-транспортної пригоди, фото таблицю та письмові пояснення.
Зі схеми місця ДТП, яка сталася 14 березня 2025 року о 15 год. 36 хв. по вул. Іллєнка (Відкрита), 18 в м. Івано-Франківськ (т. 2, а.с. 2) вбачається ділянка дороги, на якій сталась дорожньо-транспортна пригода, дорожня обстановка, розташування транспортних засобів марки «Opel Astra» номерний знак НОМЕР_1 та транспортного засобу марки «Mazda 6» номерний знак НОМЕР_2 та їх пошкодження; вказано кількість учасників ДТП – 2; порушення пункту ПДР 10.9, 2.3 б; у графі результати огляду на стан сп`яніння вказано – відмова; Зазначена схема підписана водіями.
ОСОБА_2 в письмових поясненнях від 14 березня 2025 року (т. 2, а.с. 4) зазначила, що того дня приїхала до будинку АДРЕСА_2 та припаркувала своє авто марки «Mazda 6» і пішла на роботу. Близько 16:50 год. повернулась і побачила працівників поліції та інших людей біля своєї машини. Підійшовши ближче побачила що її авто пошкоджено з переднього лівого боку.
ОСОБА_3 в письмових поясненнях від 14 березня 2025 року (т. 2, а.с. 5) зазначив, що того дня був у себе в дома почув глухий звук і крики, вийшовши на балкон побачив, що біля його будинку стояло три автомобілі. Сірий автомобіль марки «Opel Astra» знаходився в середині, між водіями йшла сварка. Водій опеля вирішив розвернутися і наїхав на бордюр, здав назад і перекрив виїзд з двору. Далі вийшов і пішов дивитись на ударену ОСОБА_4 коли вже піді хали працівники поліції.
ОСОБА_5 в письмових поясненнях від 14 березня 2025 року (т. 2, а.с. 6) зазначив, що того дня будучи на балконі власної квартири побачив автомобіль марки «Opel Astra» який рухався нижче по вулиці, потім зупинився і почав здавати назад, при цьому допустив зіткнення з припаркованим автомобілем Мазда. Після цього продовжив рух назад, між поворотом у двір зупинився та з авто вийшов чоловік та пішов у напрямку вдареного автомобіля, якого він зачепив. Після цього приїхала патрульна поліція, яка почала спілкуватись із цим чоловіком.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Пунктом 2.3. б ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
Відповідно до п. 10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
В матеріалах провадження містяться: протокол, схема місця ДТП, письмові пояснення, копії матеріалів ДТП, які підтверджують факт вчинення такого правопорушення саме ОСОБА_1 та поза розумним сумнівом доводять причетність ОСОБА_1 до вказаного адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 271431 від 14 березня 2025 року (т. 2, а.с. 1).
Таким чином, доводи апелянта про недоведеність скоєння адміністративних правопорушень за ст. 124 КУпАП не знайшли свого підтвердження.
За результатами апеляційного розгляду, оцінивши встановлені обставини, проаналізувавши ухвалене судове рішення, врахувавши норми права, що підлягали застосуванню, доходжу висновку, що сукупність доказів, наявних у матеріалах розглянутих справ, свідчать про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції і закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.
Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, в частині визнання винуватим за ст. 124 КУпАП апелянтом не надано.

Щодо обвинувачення ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП доходжу наступних висновків.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 754134 від 14 березня 2025 року (т. 3 а.с. 1) 14 березня 2025 року близько 15 год. 25 хв. по вул. Іллєнка, 18 в м. Івано-Франківськ ОСОБА_1 нецензурно лаявся у сторону працівників поліції, а саме старшого лейтенанта поліції Максимишина А.В., своїми діями порушив громадський порядок і спокій, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.
До протоколу на підтвердження викладених в ньому обставин долучено рапорт від 14 березня 2025 року (т. 3 а.с. 3).
Як вбачається із рапорту 14 березня 2025 року (т. 3 а.с. 3) поліцейський взводу 1 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області капрал поліції Богдан Кудла доповідає керівництву, що того дня несучи службу,під час опрацювання виклику про адміністративне правопорушення за адресою вул. Іллєнка, 18 в м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 під час складання адміністративних матеріалів стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, поводив себе агресивно, що виражалось у висловлюваннях нецензурною лайкою в сторону працівників поліції. На підставі цього на ОСОБА_1 було складено протокол за ст. 173 КУпАП.
Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.
Хоча законодавство України й не містить чіткого визначення поняття громадського порядку, в той час безперечним є те, що він полягає у таких обумовлених потребами суспільства врегульованих правовими та іншими соціальними нормами умовах, які мають на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, створення нормальних максимально сприятливих умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.
Місце вчинення правопорушення, а саме громадське місце, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Під громадським місцем необхідно розуміти загальнодоступні місця, зокрема вулиці, сквери, парки, ринки, дворові території, частини будь-якої будівлі, споруди, які доступні або відкриті для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу.
Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується наявністю вини у формі як прямого так і непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. 
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, доведена сукупністю доказів, які були надані суду першої інстанції та досліджені під час судового розгляду, з чим погоджується апеляційний суд.
Так працівники поліції зібрали докази того, що поведінка ОСОБА_1 , зокрема те що ОСОБА_1 нецензурно лаявся у сторону працівників поліції, а саме старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , порушила громадський порядок і спокій громадян, що є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а також елементом, що відмежовує суміжні склади інших правопорушень від дрібного хуліганства. 
Так відео записами, які міститься на компакт-дисках в матеріалах справи зафіксовано, як ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції виражався нецензурною лексикою, на зауваження працівників поліції не реагував. Працівники поліції неодноразово попереджували ОСОБА_1 про відповідальність за такі дії та про те, що відносно нього будуть застосовані відповідні спец засоби. ОСОБА_1 не реагував на попередження і продовжував у грубій формі висловлюватись в стороні працівників поліції, в результаті чого відносно ОСОБА_1 були застосовані спец засоби – кайданки та повідомлено його про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП.
Наведені вище обставини у своїй сукупності вказують на те, що в ході провадження у цій справі доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Виходячи з наведеного, вважаю висновки суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 173, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП законними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах.
Під час апеляційного розгляду правом на захист ОСОБА_1 скористався шляхом залучення адвоката Феденчука І.М. та подачі апеляційної скарги, на доводи про невинуватість ОСОБА_1 надано висновки в цьому судовому рішенні. Підстав для скасування рішення суду за мотивами апеляційної скарги не встановлено.
З огляду на наведене, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Феденчуку Івану Миколайовичу, що діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу адвоката Феденчука Івана Миколайовича, що діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2025 року, щодо ОСОБА_1 за ст. 173, ст. 124 та ч. 1 ст. 30 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                        В.В. Повзло