ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/836/25 Справа № 243/3038/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Фалін І. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року                                                         Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді                     Корчистої О.І.
суддів:                            Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
за участю секретаря         Черняєвої С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Макаров Вадим Михайлович, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у справі №243/3038/22 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Макаров Вадим Михайлович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особи: Перша бахмутська державна нотаріальна контора, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, заявою Військової частини НОМЕР_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Перша Криворізька нотаріальна контора, про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин, 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Макаров Вадим Михайлович,
на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2024 року, 

встановив:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Макаров В.М., звернулась до суду з заявою про зміну способу виконання рішення суду. 
Заява обґрунтована тим, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Зокрема було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію, що належала спадкодавцю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за період 01.08.2015 року по 28.11.2018 року в розмірі 297 080,38 гривень. Тобто, судом по справі №243/3038/22 був перевірений та зроблений розрахунок конкретного розміру заборгованості Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перед заявником та визначений розмір заборгованості 297080,38 гривень. Постановою від 19.05.2020 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №62127333 на підставі виконавчого листа №243/3038/22 від 14.02.2024 року, щодо вказаного вище зобов`язання.
01 травня 2024 року представник заявника звернувся до виконавчої служби посилаючись на те, що відповідно ч.2 ст.7 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено, що разі якщо рішення суду, зазначене в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення. Тобто, державний виконавець повинен звернутися до суду про зміну способу та порядку виконання судового рішення якщо судове рішення не буде виконане впродовж 2-х місяців з дня відкриття виконавчого провадження. 
Листом № 1990/7138вих від 06.05.2024 року виконавча служба повідомила, що вона фактично керуючись правовим висновком Верховного Суду викладеного у постанові № 490/9519/16-а від 10.07.20218 року та № 420/6671/18 від 24.07.2023 року, відмовляється подавати до суду заяву про зміну способу виконання судового рішення № 243/3038/22 від 31.03.2023 року. 
Вважає, що посилання державного виконавця є безпідставними, рішення суду до теперішнього часу так і не виконане. Посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини просить змінити спосіб виконання рішення суду першої інстанції у справі №243/3038/22 від 31.03.2023 року в частині – зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію, що належала спадкодавцю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за період 01.08.2015 року по 28.11.2018 року в розмірі 297 080,38 гривень, змінивши на «стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію, що належала спадкодавцю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за період 01.08.2015 року по 28.11.2018 року в розмірі 297 080,38 гривень».
Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Макаров В.М., відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Макаров В.М., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким змінити спосіб виконання судового рішення №243/3038/22 від 31 березня 2023 року в частині «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, код ЄДРПОУ 13486010, яке розташоване за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , недоотриману пенсію, що належала спадкодавцю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за період 01.08.2015 року по 28.11.2018 року в розмірі 297 080,38 гривень», змінивши на «Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, код ЄДРПОУ 13486010, яке розташоване за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , недоотриману пенсію, що належала спадкодавцю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за період 01.08.2015 року по 28.11.2018 року в розмірі 297 080,38 гривень». 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції однобоко з порушенням принципу справедливості та визначеності законодавства України ухвалив фактично незаконне судове рішення. 
Посилається, що стягувач має законне право на заміну способу виконання рішення суду у справі №243/3038/22 від 31 березня 2023 року, оскільки судом першої інстанції перевірений та зроблений розрахунок конкретного розміру заборгованості боржника перед стягувачем та визначений в сумі 297 080,38 гривень. Слідуючи логікі правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у справі № 420/6671/18 від 24.07.2023 року, зміна способу виконання судового рішення при таких підставах відповідає принципам законності. Відповідно ч. 2 ст. 7 Закону України ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено, що у разі, якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення. У той же час, у постанові Верховного Суду №420/6671/18 від 24.07.2023 року не досліджувалося питання застосування імперативної норми права ч. 2 статті 7 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», тому суд першої інстанції по справі № 243/3038/22 повинен був надати своє тлумачення обставинам з урахуванням ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» при розгляді цієї заяви. Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області №243/3038/22 від 31.03.2023 року набрало законної 29.11.2023 року. Тобто, пройшов тривалий строк у десять місяців. Судове рішення не виконане
Так як фактично наявно відсутня можливість виконати судове рішення у справі №243/3038/22 від 31.03.2023 року впродовж 2-х місяців та наявно, що неможливо виконати вказане судове рішення впродовж 6-ти місяців, вражає, що виникає право стягувача отримати гарантії Держави надані Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». При цьому зазначає, що стягував має право особисто звернутися до суду с заявою про зміну способу виконання судового рішення. Але ж, саме стягувач має пряму заінтересованість у реальному отриманні результату судового рішення, якщо державний орган сповільнюється у своїх обов`язкових діях. А Держава не контролює виконання своїх обов`язків, як таке фактично гарантує стягувачу стаття 129-1 Конституції України
Відповідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Макаров В.М., без задоволення за наступних підстав.
Відповідно ч. 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Макаров В.М., про зміну способу виконання рішення суду, суд першої інстанції дійшов висновку, що виконання рішення суду по справі № 243/3038/22 залежить від бюджетного фінансування, тому його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання, в такому випадку зміна способу виконання судового рішення не призведе до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості по пенсії ОСОБА_4 , на яку вона має право як спадкоємець в порядку спадкування за законом після смерті свого батька, а також не відновить її порушених прав.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.
Відповідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України;   судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.
Згідно матеріалів цивільного справи №243/3038/22 рішенням  Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2023 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 14 грудня 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь  ОСОБА_1  недоотриману пенсію  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер  ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 385831,10 гривень в порядку спадкування за законом після смерті  ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 січня 2022 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-30; визнано за  ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на недоотриману пенсію ОСОБА_3  за період 01.08.2015 року по 28.11.2018 року в розмірі 297 080,38 гривень; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити  ОСОБА_1 недоотриману пенсію, що належала спадкодавцю  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за період 01.08.2015 року по 28.11.2018 року в розмірі 297080,38 гривень; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6 829,11 гривень.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 11 грудня 2023 року, рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2023 року залишено без змін.
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Буселом В.О. 02 квітня 2024 відкрито виконавче провадження №74597172 з виконання виконавчого листа №243/3038/22 виданого 14.02.2024 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити  ОСОБА_1 недоотриману пенсію, що належала спадкодавцю  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за період 01.08.2015 року по 28.11.2018 року в розмірі 297 080,38 гривень.
01 травня 2024 року стягувач  ОСОБА_5  через свого представника адвоката Макарова В.М. звернулася до  Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про виконання державним виконавцем п.2 ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».
Відповідно листа Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06.05.2024 вих № 1990/7138, повідомлено, що на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист №243/3038/22 виданий 14.02.2024року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити  ОСОБА_1 недоотриману пенсію, що належала спадкодавцю  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за період 01.08.2015 року по 28.11.2018 року в розмірі 297 080,38 гривень. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області в листі №0500-0505-5/34185 від 09.05.2024 року було повідомлено, що нарахована доплата згідно рішення суду за період 01.08.2015 року по 28.11.2018 року в розмірі 297 080,38 гривень, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу.
За правилами ч. 1, 3 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
У постанові Верховного Суду від 24 липня 2023 року в справі №420/6671/18 виснувано, що під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом.
Так, системний аналіз наведеної норми права у сукупності з усталеною судовою практикою з приводу врегулювання подібних правовідносин дає підстави для висновку, що суд може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.
Окрім того, постанова Верховного Суду від 19 червня 2019 року в справі №2-55/10 містить правовий висновок, згідно якого при вирішенні питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про неможливість такого виконання.
Так, з матеріалів справи вбачається, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать ОСОБА_4 не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України та відповідно до Порядку № 1165. Водночас стягнення з суб`єкта владних повноважень (територіального органу Пенсійного фонду України) коштів, які знаходяться на його рахунках але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб, про що обґрунтовано зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.
Окрім того, Верховним Судом у постанові від 10 липня 2018 року у справі №490/9519/16-а сформульовано наступний правовий висновок: «Змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов`язання виплатити зазначені соціальні виплати на стягнення суми цих виплат, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті». Подібний висновок також було зроблено Верховним Судом у постанові від 30 липня 2019 року у справі № 281/1618/14-а.
Отже, оскільки у справі, що розглядається встановлено, що способом відновлення порушеного права ОСОБА_1 у цій справі судом обрано зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а стягнення конкретних сум невиплаченої пенсії не було предметом позовних вимог та способом відновлення порушених прав, то колегія суддів доходить висновку про неможливість зміни способу та порядку виконання рішення суду у спосіб, який просила заявник, адже запропонований останньою спосіб виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення у справі №243/3038/22.
При цьому апеляційний суд враховує, що право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. Але у даному випадку йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення. Зміна способу і порядку виконання рішення суду, у такому випадку, не захищає право заявника на отримання сум заборгованості по пенсії, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.
З огляду на викладене, враховуючи те, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат по виплаті пенсії, апеляційний суд вважає безпідставними аргументи заявника, наведені в його заяві про наявність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду у справі №243/3038/22.
Також посилання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Макаров В.М., на обов`язок суду відповідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» змінити спосіб виконання судового рішення по наявним підставах, апеляційний суд не приймає, оскільки застосування положення ст. 7 вказаного Закону не є релевантним у даному випадку. 
Приймаючи до уваги викладене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Макаров В.М., про зміну способу виконання рішення суду. 
За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Макаров Вадим Михайлович, залишити без задоволення.
Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:                  

Повне судове рішення складено 16 квітня 2025 року.

Головуючий О.І. Корчиста