ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року 
м. Київ

справа № 240/29723/23
адміністративне провадження № К/990/46794/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Рибачука А.І.,
суддів: Бучик А.Ю., Коваленко Н.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в суді касаційної інстанції адміністративну справу №240/29723/23
за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - ГУ ПФУ) до Державного підприємства (далі - ДП) Коростишівський завод «Реммашторф» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та стягнення заборгованості, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ДП Коростишівський завод «Реммашторф»
на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.09.2024, ухвалене судом у складі головуючого судді Єфіменко О.В.
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024, ухвалену судом у складі колегії суддів: головуючого судді - Смілянця Е.С., суддів:                 Полотнянка Ю.П., Драчук Т.О.,
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. В жовтні 2023 року ГУ ПФУ звернулось до суду з позовом, в якому просило:
визнати протиправною бездіяльність ліквідаційної комісії ДП Коростишівський завод «Реммашторф» щодо включення сум капіталізованих вимог до реєстру вимог кредиторів та ліквідаційного балансу;
зобов`язати голову ліквідаційної комісії ДП Коростишівський завод «Реммашторф» включити до реєстру вимог кредиторів ДП Коростишівський завод «Реммашторф» кредиторські вимоги у розмірі 1 365 377,84 грн як вимоги першої черги та внести їх до проміжного ліквідаційного балансу боржника ДП Коростишівський завод «Реммашторф»;
стягнути з ДП Коростишівський завод «Реммашторф» капіталізовані платежі у сумі 1 365 377,84 грн.
В обґрунтування позовних вимог ГУ ПФУ зазначило, що на його обліку з 01.01.2023 перебувають ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як особи, яким безстроково призначено страхові виплати в сумі 6503,52 грн та 690,51 грн, відповідно, у зв`язку з чим ДП  Коростишівський завод «Реммашторф», яке перебуває в стані припинення, в силу вимог статті 1205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Порядку капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 986 (далі - Порядок №986) зобов`язане включити до реєстру вимог кредиторів як вимоги першої черги суми капіталізованих страхових платежів до ГУ ПФУ для задоволення вимог, що виникли із зобов`язань підприємства внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю зазначеним застрахованим особам.
2. Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 04.09.2024, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024, позовні вимоги задовольнив частково:
визнав протиправною бездіяльність ліквідаційної комісії ДП Коростишівський завод «Реммашторф» щодо включення сум капіталізованих вимог до реєстру вимог кредиторів та ліквідаційного балансу;
зобов`язав голову ліквідаційної комісії Державного підприємства Коростишівський завод «Реммашторф» Богуцького Р.А. включити до реєстру вимог кредиторів Державного підприємства Коростишівський завод «Реммашторф» кредиторські вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у розмірі 1 365 377,84 грн як вимоги першої черги та внести їх до проміжного ліквідаційного балансу боржника Державного підприємства Коростишівський завод «Реммашторф»;
в задоволенні решти позовних вимог відмовив.
3. 11.07.2024 через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ДП Коростишівський завод "Реммашторф", в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, відповідач просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в зазначеній частині нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
4. Верховний Суд ухвалою від 20.12.2024 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
5. 30.12.2024 до Верховного Суду надійшов відзив ГУ ПФУ на касаційну скаргу                                  ДП Коростишівський завод "Реммашторф", в якому позивач просить суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
6. У справі, яка розглядається, суди встановили, що під час роботи в ДП Коростишівський завод "Реммашторф" ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали трудове каліцтво, у зв`язку з чим зазначеним особам безстроково призначено страхові виплати в сумі 6503,52 грн та 690,51 грн, відповідно.
За результатами електронного аукціону від 14.04.2023 №SPE001-UA-20230325-04626, між Регіональним відділенням Фонду держмайна по Рівненській та Житомирській областях та Товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Сешвілс Ектів» було укладено договір купівлі-продажу від 18.05.2023 об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу ДП  Коростишівський завод "Реммашторф", який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюк Д.В. та зареєстровано в реєстрі за №516.
Фонд державного майна України прийняв наказ від 30.07.2023 №1356 про припинення юридичної особи ДП Коростишівський завод "Реммашторф" (код ЄДРПОУ 02968160) шляхом ліквідації та призначив Богуцького Р.А. керуючим припинення юридичної особи. В зазначеному наказі встановлено строк пред`явлення кредиторами вимог до підприємства, а саме: два місяці з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про наявність рішення про припинення ДП Коростишівський завод "Реммашторф".
ГУ ПФУ в Житомирській області листом від 17.08.2023 №0600-0603-8/86646 направило на адресу ДП Коростишівський завод "Реммашторф" заяву про визнання грошових капіталізованих вимог на суму 1 365 377,84 грн для забезпечення виплат потерпілим застрахованим особам: ОСОБА_3 , який отримав трудове каліцтво, що сталось 18.04.2002 та ОСОБА_2 , яка отримала трудове каліцтво 28.04.1973 під час роботи в ДП  КЗ "Реммашторф".
Не отримавши відповідь на зазначеного листа, ГУ ПФУ вважаючи, що відповідач ухиляється від обов`язку проведення капіталізації платежів для забезпечення виплат потерпілим особам у майбутньому, звернулось до суду з цим позовом.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився апеляційний суд, керувався тим, що суму капіталізованих платежів у розмірі             1 365 377,84 грн відповідач у встановлені законодавством строки до реєстру вимог кредиторів не включив та, відповідно, ухилився від обов`язку погасити таку заборгованість, наявність якої підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині включення до реєстру вимог кредиторів кредиторські вимоги ГУ ПФУ у розмірі                              1 365 377,84 грн
При цьому суд першої інстанції вказав на те, що, оскільки зазначена сума коштів ще не включена до реєстру вимог кредиторів, позовна вимога щодо стягнення таких коштів є передчасною.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ
8. В обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на те, що суди попередніх інстанцій не врахували того, що позивач використовував при розрахунку суми капіталізованих страхових платежів дані, які не є актуальними станом на 2023 рік, оприлюднення яких не було здійснене (через призупинення збору таких даних, починаючи з 2022 року), що свідчить про те, що такий розрахунок капіталізованих платежів здійснено на підставі неналежних даних.
Також, на думку відповідача, у випадку ліквідації ДП Коростишівський завод «Реммашторф» капіталізації належних потерпілим платежів не повинно відбуватись, а обов`язок щодо місячних платежів покладається на покупця єдиного майнового комплексу - ТОВ «Сешвілс Ектів» як правонаступника.
Крім того, скаржник звертає увагу на той факт, що в матеріалах справи відсутні докази вручення йому листа ГУ ПФУ про включення капіталізованих платежів до реєстру вимог кредиторів.
11. У відзиві на касаційну скаргу ГУ ПФУ зазначає, що суди попередніх інстанцій дійшли законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, у зв`язку з чим позивач просить залишити цю касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
9. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів виходить із такого.
10. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
11. Відповідно до частин першої, другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
12. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
13. Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України від 23.09.1999 №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105-XIV).
14. 01.01.2023 набрав чинності Закон України від 21.09.2022 № 2620-IX «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 2620-IX), яким Закон № 1105-XIV викладено в новій редакції.
15. Статтею 11 Закону № 1105-XIV (в редакції Закону № 2620-IX, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.
16. У свою чергу згідно з пунктом 1 частини другої статті 8 Закону №1105-XIV роботодавець зобов`язаний здійснювати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид страхових виплат та надання соціальних послуг згідно з цим Законом.
17. Відповідно до абзацу першого частини першої статті 4 Закону №1105-XIV уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України.
18. Пунктами 1, 6 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1105-XIV установлено, що цей Закон набирає чинності з 01.01.2023. 
З дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, платники єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та отримувачі виплат (матеріального забезпечення) є такими, що зареєстровані (взяті на облік) Пенсійним фондом України, їх перереєстрація не здійснюється.
19. Відповідно до пункту 7 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1105-XIV стягнення та погашення заборгованості із страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, пенсійне страхування, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у тому числі в судовому порядку, у справах про банкрутство, за виконавчими документами, провадження за якими відкрито до дня набрання чинності цим Законом, здійснюють територіальні органи Пенсійного фонду України.
20. Питання капіталізації платежів у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника (далі - платежі) для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам здійснюється відповідно до Порядку № 986.
21. Так, згідно з пунктом 3 Порядку № 986 (в редакції чинні на момент виникнення спірних правовідносин) капіталізація платежів проводиться щодо кожної застрахованої особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідних подальших платежів для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Під час капіталізації платежів враховуються заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати на догляд за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів, види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, а також інші виплати, передбачені законодавством.
22. За змістом пункту 4 Порядку № 986 капіталізація платежів перед застрахованими особами розраховується на період, що визначається як різниця між середньою очікуваною тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та віком особи на момент її проведення.
23. У свою чергу, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 № 95 «Деякі питання капіталізації платежів у випадках ліквідації страхувальників» установлено, що капіталізація платежів у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованих осіб, здійснюється до Пенсійного фонду України у порядку, встановленому Порядком №986.
24. Отже, Кабінетом Міністрів України установлено порядок надходження до Пенсійного фонду України капіталізованих платежів у випадку ліквідації страхувальника (суб`єкта підприємницької діяльності), відповідно до якого у разі ліквідації страхувальника, в процесі діяльності якого було заподіяно шкоду життю та здоров`ю працівників, такий страхувальник зобов`язаний внести до Пенсійного фонду України певну суму грошових коштів для забезпечення можливості здійснення страхових виплат постраждалим особам, з урахуванням заборгованості за попередні роки та потреби у майбутніх виплатах. Визначення механізму надходження таких платежів дає змогу Пенсійному фонду України забезпечити створення резерву коштів для покриття витрат на страхові виплати та надання медико-соціальних послуг потерпілим, які отримали виробничі травми чи професійні захворювання на підприємствах, які ліквідовані без правонаступника.
25. Питання припинення юридичної особи врегульовано статтею 104 ЦК України, згідно з частинами першою та п`ятою якої, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
26. За загальним правилом ліквідація є такою формою припинення юридичної особи за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами у передбачених ними випадках, у результаті якої вона припиняє свою діяльність без правонаступництва, тобто без переходу прав та обов`язків до інших осіб (постанова Верховного Суду від 31.10.2023 у справі № 910/21002/21).
27. В той же час, відповідно до частини першої статті 28 Закону України від 18.01.2018 №2269-VIII «Про приватизацію державного і комунального майна» (далі - Закон № 2269-VIII) особи, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, є правонаступниками їх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору між продавцем і покупцем та законодавства України.
28. Тобто на особу, яка придбала, зокрема, державне підприємство як єдиний майновий комплекс можуть бути покладені обов`язки, зокрема, щодо виконання певних зобов`язань такого державного підприємства, але такі обов`язки мають бути чітко визначені умовами договору купівлі-продажу.
29. Судами, попередніх інстанцій встановлено, що договором купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу ДП Коростишівський завод "Реммашторф" від 18.05.2023 встановлено обов`язок ТОВ «Сешвілс Ектів» (покупця) вжити передбачені законодавством та договором заходи з припинення ДП Коростишівський завод "Реммашторф" (пункт 6.4.3. зазначеного договору), а також покладено на покупця обов`язок щодо погашення заборгованості із заробітної плати (пункт 6.4.1. договору купівлі-продажу). 
При цьому, в зазначеному договорі відсутні відповідні положення про покладення на покупця обов`язку здійснення страхових виплат колишнім працівникам                                                ДП Коростишівський завод "Реммашторф", щодо яких встановлено факт настання страхового випадку. 
30. Отже, відповідач як страхувальник, який перебуває в стадії припинення шляхом ліквідації і на обліку якого перебуває двоє осіб, здоров`ю яких заподіяно шкоди, зобов`язаний здійснити капіталізацію платежів до Пенсійного фонду України для забезпечення подальших страхових виплат зазначеним особам.
32. За змістом частин першої та другої статті 112 ЦК України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом. Черговість задоволення вимог кредиторів за договорами страхування визначається законом.
33. У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи (частина третя статті 113 ЦК України).
34. Тобто лише у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення ліквідаційною комісією (ліквідатором) від розгляду таких вимог кредитор може захистити своє право шляхом звернення до суду з відповідним позовом про зобов`язання ліквідаційної комісії (ліквідатора) визнати кредиторські вимоги та включити до проміжного ліквідаційного балансу боржника кредиторські вимоги. 
35. Факт ухилення суд може встановити на підставі наявних у справі доказів належного звернення кредитора до боржника (юридичної особи, що припиняється) та відсутності відповідного рішення ліквідаційної комісії (ліквідатора), яке в силу частини шостої статті 105 ЦК України має надсилатися кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання таким боржником відповідної вимоги. 
36. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем вимоги ГУ ПФУ про визнання грошових капіталізованих вимог на суму 1 365 377,84 грн, а надані позивачем докази на підтвердження факту надіслання такої вимоги (копія списку згрупованих поштових відправлень від 21.08.2023 та фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 21.08.2023) не можуть бути визнані належними з огляду на таке.
37. Згідно з пунктами 66-68 Правил надання поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі - Правила №270) у разі відправлення згрупованих поштових відправлень, поштових переказів відправник складає їх список в електронному вигляді за формою, визначеною оператором поштового зв`язку. Кількість поштових відправлень, поштових переказів одного виду та категорії (згрупованих за способом пересилання), що включаються до одного списку, та кількість таких списків визначаються оператором поштового зв`язку.
Список засвідчується підписом відправника. Якщо відправником є юридична особа, список згрупованих внутрішніх рекомендованих поштових карток, листів, бандеролей засвідчується підписом відповідального працівника цієї особи, список згрупованих внутрішніх листів та бандеролей з оголошеною цінністю, посилок, прямих контейнерів, поштових переказів - підписами керівника та головного бухгалтера. Підписи скріплюються відповідними печатками (за наявності).
Про прийняття для пересилання згрупованих поштових відправлень, поштових переказів видається один розрахунковий документ на один список. Один примірник списку видається відправникові.
38. З урахуванням наведених положень Правил № 270, колегія суддів зазначає, що надані позивачем копії списку згрупованих поштових відправлень та фіскального чека АТ «Укрпошта» не можуть слугувати належними доказами на підтвердження факту направлення вимоги про визнання грошових капіталізованих вимог на суму                                          1 365 377,84 грн відповідачеві, оскільки зазначений список засвідчений підписом особи, посадове становище якої не встановлено (відсутні прізвище, ініціали та посада працівника поштового відділення), не містить підпису відповідального працівника відправника та відтиску печатки ГУ ПФУ, копія списку згрупованих поштових відправлень не містить номера зазначеного документа, що позбавляє суд можливості пересвідчитись в тому, що фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 21.08.2023 виданий у зв`язку з прийняттям від відправника для пересилання саме цього згрупованого поштового відправлення. 
Колегія суддів також зауважує, що інформація, зазначена у вказаному списку згрупованих поштових відправлень, не дає можливості встановити, які конкретно документи передавались відповідачем для відправки, зокрема, чи була серед тих документів вимога до ДП Коростишівський завод "Реммашторф" про визнання грошових капіталізованих вимог на суму 1 365 377,84 грн. і суди попередніх інстанцій не надали цій обставині належної оцінки.
39. Крім того, позивачем зроблений розрахунок платежів, що підлягають капіталізації для забезпечення здійснення страхових виплат загальна сума яких складає 1 365 377,84 грн.
40. Натомість відповідач вказує на помилковість розрахунку такої суми, оскільки для визначення середньої тривалості життя застрахованих осіб ГУ ПФУ використовувало неактуальні дані, опубліковані в демографічному щорічнику «Населення України за 2021 рік», натомість актуальні дані в 2023 році Державною службою статистики України у зв`язку з воєнним станом не публікувалися.
Крім того, відповідач вказує, що ГУ ПФУ в обрахунку суми платежів, що підлягають капіталізації вказує завищені показники середньої тривалості життя застрахованих осіб і наводить власні розрахунки як середньої тривалості життя зазначених осіб, так і загальної суми капіталізованих платежів.
41. Разом з тим, ані судом першої, ані судом апеляційної інстанцій не надавалась оцінка розрахункам суми капіталізованих платежів, які були наведені сторонами, натомість суди попередніх інстанцій обмежились лише твердженням про те, що правильність розрахунків ГУ ПФУ підтверджується наявними в справі доказами.
42. Таким чином, суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки доводам учасників справи щодо обрахунку суми капіталізованих платежів, вирішили спір за відсутності належних доказів направлення вимоги про визнання грошових капіталізованих вимог на суму 1365377,84 грн позивачем (що є необхідною передумовою для виникнення в ГУ ПФУ як кредитора права на звернення до суду з позовом про включення відповідних вимог до реєстру вимог кредиторів юридичної особи, що ліквідовується), у зв`язку з чим їх висновки по суті позовних вимог є передчасними. 
43. Колегія суддів зазначає, що вимоги частини четвертої статті 9 КАС України зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.
44. За змістом частин першої та другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
45. Без дослідження і з`ясування наведених вище обставин, ухвалені у справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій не можна вважати законними та обґрунтованими.
46. Згідно із частиною другою статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.
47. Відповідно до частини четвертої статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
48. Оскільки порушення допущені судами першої та апеляційної інстанцій, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 341, 345, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Державного підприємства Коростишівський завод «Реммашторф» задовольнити частково. 
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.09.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 у справі №240/29723/23 скасувати. 
Справу №240/29723/23 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                        А.І. Рибачук

судді                                        А.Ю. Бучик

                                                                                                    Н.В. Коваленко