П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/13878/24	
Перша інстанція: суддя Попов В.Ф.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Турецької І.О.,  
                                                    Єщенка О.В. 
                         при секретарі:               Шатан В.О.  
          розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Вілмар Україна» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:
У травні 2024р. ТОВ «Дельта Вілмар Україна» звернулося до суду із позовом до Південного МУ ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 23.01.2024р. №42/34-00-23/33268860.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у листопаді 2023р. посадовими особами податкового органу було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Дельта Вілмар Україна» з питань оподаткування доходів нерезидентів за період діяльності період з 1.01.2017р. по 30.09.2018р., за результатами якої складено акт перевірки від 15.12.2023р. за №697/34-00-23/33266860, у висновках якого встановлено порушення вимог податкового законодавства.
На підставі встановлених порушень, 23.01.2024р. податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення за №42/34-00-23/33268860, яким товариству збільшено зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 26  930  929грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 6  732  732грн..
Позивач зазначив, що податковим повідомленням-рішенням від 23.01.2024р. за №42/34-00-23/33268860 збільшено зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 26  930 929грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 6    732    732,00    грн. на підставі висновків про заниження товариством податку на прибуток іноземних юридичних осіб під час виплати на користь компанії  "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) (Контрагент) доходів із джерелом походження з України (проценти) за 2017-2018р. на загальну суму 26  930  928,8грн, у тому числі за 2017р. на 20  104  829,7грн. та за 9 місяців 2018р. на 6  826  099,1грн. Даний висновок мотивований тим, що Контрагент нібито не є бенефіціарним власником доходів у вигляді процентів, отриманих від Позивача протягом перевіряємого періоду, оскільки вказана компанія здійснила транзит отриманих від позивача процентів на користь компанії «Alfa Trading Limited» (Малайзія).
Позивач не погоджується з висновками контролюючого органу щодо наявності відповідного порушення та зазначає, що товариством до перевірки були надані усі необхідні документи, які підтверджують право на застосування пільгової ставки оподаткування у розмірі 2%, встановленої укладеною між Урядом Республіки Кіпр та Урядом України Конвенцією про запобігання подвійного оподаткування, у тому числі докази того, що компанія "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) є кінцевим бенефіціарним власником отриманих від позивача доходів у вигляді процентів за договором позики.           Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024р. адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 23.01.2024р. за №42/34-00-23/33268860.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь ТОВ «Дельта Вілмар Україна»  судовий збір в сумі 30 280грн..
В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що податковий органу приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення діяв з порушенням податкового законодавства, оскільки висновки, які викладені в спірному Акті перевірки не підтверджені документально. При цьому, суд першої інстанції вважав, що кошти, які компанія "Flottotrade limited" сплачувала на користь ALFA TRADING LIMITED, мали  різне походження та отримані з різних джерел. Доходи, отримані Контрагентом від Позивача не були повністю або у переважній частині перераховані на користь ALFA TRADING LIMITED, а натомість були використані Контрагентом у господарській діяльності для фінансування власних витрат. І навпаки, кошти, що сплачувалися на користь ALFA TRADING LIMITED складалися не лише з процентних доходів, отриманих від Позивача, а додатково залучалися з інших джерел, зокрема від провадження торговельної діяльності та отримання процентних доходів від інших позичальників. Виключно порівняння суми отриманих процентних доходів та процентних витрат не є коректним та не може свідчити про відсутність економічної мети у наданні Контрагентом позики Позивачеві.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що між ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР УКРАЇНА» як Позичальником та компанією FLOTTOTRADE LIMITED (Республіка Кіпр) (надалі - Контрагент) як Позикодавцем було укладено Договори позики від 22.05.2013р. за №  1 (надалі – «Договір №1») та від 16.09.2014р. за №2 (надалі – «Договір №2») (т.3 а.с.5-27, 28-45).
Відповідно до умов Договору №1 Контрагент надає Позивачеві позику в сумі, що не перевищує 30  000  000дол.США. Остаточний строк повернення позики – не пізніше 31.12.2019р. Відсоткова ставка за Договором протягом перевіряємого періоду становила 7,2% річних (в редакції додаткової угоди від 17.11.2016р. №6). Відсотки нараховуються протягом всього строку користування позикою.
Відповідно до умов Договору №2 Контрагент надає Позивачеві позику в сумі, що не перевищує 16  000  000дол.США. Остаточний строк повернення позики – не пізніше 31.12.2019р.. Відсоткова ставка за Договором протягом перевіряємого періоду становила 7,2% річних (в редакції додаткової угоди від 17.11.2016р. №4). Відсотки нараховуються протягом всього строку користування позикою. 
Протягом перевіряємого періоду за Договорами №1 та №2 Позивач отримав позику на загальну суму 40  800 000дол.США. Заборгованість Позивача перед Контрагентом за вказаними договорами протягом перевіряємого періоду становила: станом на 1.01.2017р.: 34  700  000дол.США, станом на 30.09.2018р.: 40  800 000дол.США.
На виконання Договору  №1 Позивачем було виплачено Контрагенту дохід у вигляді процентів на загальну суму 6  215  917,11дол.США (екв. 167  596 290,34грн), у т.ч.: за 2017    рік на загальну суму 4  711  829,24дол.США (екв. 127 012  258,72грн) та за 2018р. на загальну суму 1  504  087,87дол.США (екв. 40 584  031,62грн). При виплаті процентів Позивачем утримувався та  сплачувався податок на доходи нерезидента за ставкою 2%. 
На виконання Договору    №2 Позивачем було виплачено Контрагенту дохід у вигляді процентів на загальну суму 1  315  524,84дол.США (екв. 35  421  481,66грн), у т.ч.: за 2017р. на загальну суму 912  644,68дол.США (екв.24  547  228,32грн) та за 2018р. на загальну суму 402  880,16дол.США (екв.  10  874  253,34грн). При виплаті процентів Позивачем утримувався та сплачувався податок на доходи нерезидента за ставкою 2%.
Факт сплати Позивачем процентів за Договорами №1 та №2 підтверджується бухгалтерськими регістрами по рахунках 684 та 506, банківською випискою та платіжними інструкціями (копії додаються). Факт сплати податку на доходи нерезидентів підтверджується бухгалтерськими регістрами по рахунку 6415 та банківською випискою (копії додаються).
Загальна сума відсотків, сплачених протягом перевіряємого періоду за Договором №1 та Договором №2, складає 7 531   441,95дол.США (екв. 203  017  772грн), у т.ч.: за 2017р. на загальну суму 5 624 473,92дол.США (екв.151 559 487,04грн) та за 2018р. на загальну суму 1    906    968,03дол.США (екв. 51 458 284,96грн).
На підставі пп.78.1.21 пункту 78.1 ст. 78 ПКУ, а саме : «контролюючим органом після проведення документальної планової перевірки або документальної позапланової перевірки отримано інформацію та/або документи від іноземних державних органів, які стосуються питань, що були охоплені під час попередніх перевірок платника податків та свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи», було прийнято наказ від 16 листопада 2023р. за №273 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР УКРАЇНА», код ЄДРПОУ 33268860» з питань оподаткування доходів нерезидентів за період діяльності період з 1.01.2017р. по 30.09.2018р.. 
Підставою для призначення перевірки було отримання ДПС України інформації та документів від іноземних державних органів, які стосуються питань, що були охоплені під час попередньої перевірки платника податків та свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Попередня документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР УКРАЇНА», зокрема з питань оподаткування доходів нерезидентів за період діяльності з 1.01.2015р. по 30.09.2018р. щодо виплат доходів із джерелом походження з України у вигляді процентів на користь FLOTTOTRADE LIMITED (Кіпр), була проведена з 23.11.2018р. по 29.01.2019р. та її результати були оформлені актом перевірки від 5.02.2019р. за №10/28-10-49-14/33268860.
Відповідно до Порядку обміну податковою інформацією за спеціальними письмовими запитами з компетентними органами іноземних країн, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.11.2012р. №1247, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.12.2012р. за №2171/22483 та наказом Міністерства фінансів України від 16.04.2022р. №118, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 6.06.2022р. за № 606/37942, було направлено запити до іноземного компетентного органу Кіпру та іноземного компетентного органу Австрії для одержання інформації по нерезиденту «FLOTTOTRADE LIMITED» (Республіка Кіпр) щодо взаємовідносин, зокрема, з ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР УКРАЇНА» та банківські виписки. Отримано відповіді від іноземних компетентних органів (далі - ІКО): 
- відділу з міжнародних податкових справ Податкового Департаменту Міністерства фінансів Республіки Кіпр від 08.03.2019 (надіслано до Управління листом ДПС України від 30.05.2019 року №35927/28-10-31-06-07); 
- управління міжнародних податкових справ Міністерства фінансів Республіки Кіпр від 19.02.2021 (надіслано до Управління листом ДПС України від 31.05.2021 №12384/7/99-00-07-06-03-14); 
- Федерального міністерства фінансів Республіки Австрія від 29.11.2022 (надіслано листом ДПС України від 31.03.2023 року №7006/7/99-00-23-01-01-1).
За результатами перевірки складено Акт від 15.12.2023    року №    697/34-00-23/33266860 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДЕЛЬТА ВІЛМАР УКРАЇНА" та винесено податкове повідомлення-рішення від 23.01.2024 року № 42/34-00-23/33268860, яким Позивачу збільшено зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 26    930    929,00    грн та застосовано штрафну санкцію у розмірі 6    732    732,00    грн. (т. 1. а.с. 97-117)
Рішенням ДПС    України від 05.04.2024    року №  9700/6/99-00-06-01-02-06 про результати розгляду скарги, скаргу Позивача на ППР залишено без задоволення, а оскаржуване ППР – без змін.
В ході перевірки ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР УКРАЇНА» надано запит від 21.11.2023 року №1/34-00-23 щодо надання копій документів стосовно виплат процентів на користь нерезидента із джерелом походження з України та надання пояснення щодо застосування норм Конвенцій, які вказані в гр.5 Таблиці 1. Розрахунок (звіт) податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України додатка ПН до рядка 23 ПН Податкової декларацій з податку на прибуток підприємств за 2017-2018 роки. ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР УКРАЇНА» листом від 30.11.2023 року №1091 надана відповідь з копіями наступних документів: облікова політика підприємства, план рахунків бухгалтерського обліку, договори позики, платіжні доручення, банківські виписки, сертифікати про резидентський статус FLOTTOTRADE LIMITED (Кіпр), листи FLOTTOTRADE LIMITED (Кіпр) на підтвердження статусу бенефіціарного власника доходів.
В Акті перевірки та оскаржуваному ППР зазначається про порушення Позивачем п.    103.2 ст.    103, п.    103.3 ст.    103, пп. 141.4.2 п. 141.4 ст.   141 ПК України в частині не утримання та не перерахування до бюджету податку за ставкою 15% від суми сплаченого доходу у вигляді процентів на користь компанії-нерезидента FLOTTOTRADE LIMITED (Республіка Кіпр), в результаті чого занижений податок на прибуток іноземних юридичних осіб в сумі 26    930    928,8    грн, у тому числі за 2017    рік на 20   104   829,7    грн та за 9 місяців 2018    року на 6   826 099,1    грн.
Відповідно до Акту, перевіркою повноти та достовірності задекларованих ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР УКРАЇНА» показників у додатку ПН до рядка 23 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2017 рік - 9 місяців 2018 року та на підставі договорів позики, рахунків, банківських виписок встановлено здійснення виплат доходів з джерелом походження з України у вигляді процентів на користь FLOTTOTRADE LIMITED (Кіпр) на загальну суму 207 160 992 грн. За перевіряємий період з 01.01.2017 по 30.09.2018 ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР УКРАЇНА» відповідно до умов договорів позики від 22.05.2013 №1 та від 16.09.2014 №2 при виплаті процентів компанії FLOTTOTRADE LIMITED утримувало податок у розмірі 2% згідно з п.2 статті 11 «Проценти» Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, яка підписана 08.11.2012, дата ратифікації 04.07.2013 та набула чинності для України 07.08.2013.
При виплаті на користь компанії FLOTTOTRADE LIMITED доходів у вигляді процентів ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР УКРАЇНА» застосовувало пільгову ставку оподаткування у розмірі 2% на підставі положення ст.11 «Проценти» Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи відповідно.
Відповідно до Акту, аналіз звіту про фінансовий стан компанії FLOTTOTRADE LIMITED свідчить про наступне: позики українським підприємствам надавались виключно за рахунок отриманих запозичень, так дебіторська заборгованість за наданими позиками менша, ніж кредиторська заборгованість за отриманими запозиченнями. 
На підставі отриманої інформації від компетентного органу республіки Австрії встановлено подальше перерахування компанією FLOTTOTRADE LIMITED коштів, отриманих від українських позичальників, у вигляді процентів на рахунки відповідного кредитора. Згідно з відповіддю управління міжнародних податкових справ Міністерства фінансів Республіки Кіпр від 19.02.2021 (надіслано до Управління листом ДПС України від 31.05.2021 №12384/7/99-00-07-06-03-14) встановлено, що кредитні кошти було залучено від компанії Alfa Trading Limited (Малайзія), на підставі договору позики від 26.06.2013 №1.
За даними з відкритих джерел встановлено, що директорами компанії FLOTTOTRADE LIMITED є ADRIAN MANSFIELD (директор ще 26 компаній), IVAN SIDOROK та CRISTODOYLOS MIHAILIDIS (директор ще 188 компаній) (дані сайту https://opencorporates.com). Іван Сідорок (Росія, директор ще 5 компаній) також є директором компанії «DELMAR PTE. LTD» (Сінгапур, 100% власник FLOTTOTRADE LIMITED), з 5.06.2009р. та є одним із директорів кіпрської компанії FLOTTOTRADE LIMITED, які погоджують фінансову звітність кіпрської компанії за 2017р. та 2018р..
Акціонерами компанії FLOTTOTRADE LIMITED були:
- з 30.05.2012р. - Sethal Holdings Limited (Кіпр) - 100%,
- з 18.12.2018р. - Wilmar Delta Holdings Pie (Сінгапур) - 100%.
У свою чергу компаніями Sethal Holdings Limited (Кіпр) та Wilmar Delta Holdings Pte (Сінгапур) володіли Wilmar-Delta Holdings Pte. Ltd (Сінгапур) - 50% та Pinnama Holdings Inc (Британські Віргінські Острови) - 50%.
Згідно з структурою власності усі компанії входять до групи компаній WILMAR INTERNATIONAL Limited (Сінгапур).
Також встановлено, що через DelMar Pte. Ltd до вказаної групи входять українські підприємства: ТОВ «Дельта Вілмар Україна» та його дочірні компанії ТОВ «ТД Дельта Вілмар» та ТОВ «КАТЕРИНОШЛЬСЬКИИ АГРОПРОДУКТ».
Бенефіціарними власниками FLOTTOTRADE LIMITED через інші компанії (опосередковано) відповідно були:
- Sidorok Galina !(Сідорок Галина) - Російська Федерація,
- Nesterov Nikolay N. (Нестеров Миколай) - Російська Федерація,
- Sidorok Ivan (Сідорок Іван) - Російська Федерація,
- Adrian Mansfield (Гібралтар).
Згідно з даними офіційного сайту Wilmar Internatiоnal Limited (http://www.Wilmar-international.com) компанія Alfa Trading Limited є дочірнім підприємством корпорації Wilmar Internatiоnal Limited.
Тобто, компанії Alfa Trading Limited, ТОВ «Торговий Дім «Дельта Вілмар», ТОВ «Дельта Вілмар СНД», ПРАТ «ЧУМАК» та ТОВ «КАТЕРИНОШЛЬСЬКИИ АГРОПРОДУКТ» входять до групи компаній, які прямо або опосередковано контролюються компанією Wilmar Internatiоnal Limited (Сінгапур).
Враховуючи вищевикладене, встановлені факти та обставини, податковий орган вважав, що в сукупності вони свідчать  про порушення ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР УКРАЇНА» податкового законодавства.
Процентна ставка за договором позики між FLOTTOTRADE LIMITED та кредитором Alfa Trading Limited складає 7,98%, а процентна ставка за договором позики між FLOTTOTRADE LIMITED та ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР УКРАЇНА» - 7,2%.
Враховуючи дані отримані від ІКО Республіки Кіпр податковий орган вважав, що процентна ставка за договором позики від 26.06.2013р. №1 між Alfa Trading Limited та FLOTTOTRADE LIMITED була змінена. Наявна незначна різниця між відсотковими ставками - 0,4% свідчить про виключення такої мети здійснення кредитних операцій як отримання прибутків, тому є підстави стверджувати, що операції з кредитування не мають економічної вигоди. Позики для ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР УКРАЇНА» та іншим українським підприємствам надавались тільки за рахунок фінансування від Alfa Trading Limited.
Компанія FLOTTOTRADE LIMITED не є кінцевим отримувачем грошових коштів, виплачених українським підприємством у вигляді процентів, а є лише проміжним агентом або посередником (здійснює транзит коштів) та має кондуїтний статус з огляду на наступні фактори:
- єдиним видом операцій, що здійснювала компанія з моменту її створення, зокрема у 2017 році, є фінансування компаній резидентів України, які входять до міжнародної групи Wilmar Шета^опаї Limited (Сінгапур);
- відсутність власних співробітників, крім директорів - Adrian Mansfield (директор ще 26 компаній), Sidorok Ivan (Сідорок Іван) та Cristodoylos Mihailidis (директор ще 188 компаній);
- відсутність власних активів у FLOTTOTRADE LIMITED для надання кредитів;
- діяльність компанії повністю залежна від фінансової підтримки пов`язаної особи - компанії Alfa Trading Limited, без отримання фінансування від якої компанія не зможе продовжувати фінансову діяльність на постійній основі та не матиме змоги розпоряджатися залученими активами у рамках звичайної господарської діяльності;
- діяльність компанії є збитковою.
Враховуючи вищевикладені факти та обставини щодо створення та здійснення фінансово-господарської діяльності FLOTTOTRADE LIMITED (Республіка Кіпр) податковий орган стверджує, що вказана компанія має кондуїтний статус, а головною метою надання позики Alfa Trading Limited (Малайзія) компанії FLOTTOTRADE LIMITED та в подальшому надання позики FLOTTOTRADE LIMITED українському підприємству ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР УКРАЇНА» було отримання переваг, які надаються Конвенцією між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням у вигляді застосування пониженої ставки податку на репатріацію процентів.
ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР УКРАЇНА» при виплаті компанії FLOTTOTRADE LIMITED (Республіка Кіпр) доходу у вигляді процентів за договором позики повинно було утримати та сплатити до бюджету податок на прибуток іноземних юридичних осіб за ставкою 15% від суми отриманого доходу за період з 2017 по 2018 рік (фактично застосована ставка 2%).
В порушення вимог пп.141.4.2 п.141.4 ст.141 Кодексу встановлено заниження ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР УКРАЇНА» податку на прибуток іноземних юридичних осіб під час виплати на користь компанії FLOTTOTRADE LIMITED (Республіка Кіпр) доходів з джерелом їх походження з України (проценти) на загальну суму 26 930 928,8грн., в т.ч. за 2017 рік - 20 104 829,7грн., за 9 місяців 2018 року - 6 826 099,1грн.
Вказаний висновок вмотивований тим, що FLOTTOTRADE LIMITED (Кіпр), не є бенефіціарним власником доходів у вигляді процентів, отриманих від Позивача протягом перевіряємого періоду.
Як наслідок, контролюючий орган зазначив, що у відповідності до вимог п.103.2    та п.103.3 ст.103 ПК України  ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР УКРАЇНА» за 2017-2018р. неправомірно користувалось нормами Конвенції про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням, з метою ухилення від оподаткування при отриманні доходу джерелом погодження з України у вигляді відсотків за позикою.
          Не погоджуючись із висновками акту перевірки та правомірністю прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання його  протиправним та скасування.
          Перевіряючи правомірність оскаржуваного рішення податкового органу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує його протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного. 
Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України  (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин  під час виплати на користь компанії "Flottotrade limited" доходів з джерелом походження з України (проценти) за 2017 - 2018р.) встановлено, що під доходом з джерелом походження з України розуміється будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України (п.п.«а»).
У свою чергу, приписами пп.14.1.206 п.14.1 ст.14 ПК України  визначено, що під «процентами» розуміють дохід, який сплачується (нараховується) позичальником на користь кредитора як плата за використання залучених на визначений або невизначений строк коштів або майна. До процентів, серед іншого, включається платіж за використання коштів або товарів (робіт, послуг), отриманих у кредит.
У відповідності до пп.134.1.3 п.134.1 ст.134 ПК України,  об`єктом оподаткування є дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно з п.141.4 ст.141  цього  Кодексу, з джерелом походження з України.
Відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку, зазначеного, зокрема, у п.141.4 ст.141  цього  Кодексу, покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати (п.137.3 статті 137 ПК України).
Особливості оподаткування нерезидентів визначено у п.141.4 ст.141 ПК України.
Так, відповідно до п.141.4 ст.141 ПК України,  доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами є, зокрема, проценти, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов`язаннями, випущеними (виданими) резидентом (підпункт «а» підпункту    141.4.1 пункту 141.4 статті 141 ПК України).
За змістом пп.141.4.2 п.141.4 ст.141 ПК України,  резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3-141.4.6 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.
Аналізуючи вищевказані норми податкового законодавства, судова колегія зазначає, що законодавством України передбачено, що оподаткуванню податком на прибуток за ставкою в розмірі 15 відсотків підлягають виплачені резидентом на користь нерезидента проценти, як плата за використання коштів, отриманих у кредит (позику).
Приписами ст.103 ПК України  визначено порядок застосування міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування стосовно повного або часткового звільнення від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України.
За правилами п.103.1 ст.103 ПК України,  застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.
У відповідності до п.103.2 ст.103 ПК України, особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.
Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4  цієї статті.
В розумінні п.103.3 ст.103 ПК України,  бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України, зокрема, до процентів нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів.
При цьому, бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.
Як встановлено п.103.4 ст.103 ПК України, підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.
Довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України (п.103.5 ст.103 ПК України).
Положеннями п.103.8 ст.103 ПК України  встановлено, що особа, яка виплачує доходи нерезидентові у звітному (податковому) році, у разі подання нерезидентом довідки з інформацією за попередній звітний податковий період (рік) може застосувати правила міжнародного договору України, зокрема щодо звільнення (зменшення) від оподаткування, у звітному (податковому) році з отриманням довідки після закінчення звітного (податкового) року.
За правилами п.103.10 ст.103 ПК України, у разі неподання нерезидентом довідки відповідно до    пункту 103.4    цієї статті доходи нерезидента із джерелом їх походження з України підлягають оподаткуванню відповідно до законодавства України з питань оподаткування.
Відтак, вищенаведені норми в сукупності вказують на те, що податок за ставкою 15% сплачується, якщо інше не перебачено положеннями міжнародних договорів України.
При цьому, як передбачено п.3.2 ст.3 ПК України,  якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.
Приписами ст.9 Конституції України  визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
У ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України» визначено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що 8 листопада 2012р. між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр підписано Конвенцію, що ратифікована Україною згідно із  ЗУ «Про ратифікацію Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи та Протоколу до неї» (надалі  - Конвенція).
Так, відповідно до ст.1 Конвенції, її дія поширюється на осіб, які є резидентами однієї чи обох Договірних Держав.
Згідно зі ст.11 Конвенції, проценти, що виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту іншої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій іншій Державі, якщо такий резидент є особою -  фактичним  власником таких процентів.
Проте, такі проценти можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо особа -    фактичний    власник процентів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином,    не повинен перевищувати 2 відсотків від загальної суми процентів. Спосіб застосування цих обмежень встановлюється компетентними органами Договірних Держав за взаємною домовленістю.
Термін «проценти»  у випадку використання в цій статті означає дохід від боргових вимог будь-якого виду, незалежно від іпотечного забезпечення і незалежно від володіння правом на участь у прибутках боржника, і зокрема, дохід від урядових цінних паперів і дохід від облігацій чи боргових зобов`язань, у тому числі премії та винагороди, що сплачуються стосовно таких цінних паперів, облігацій та боргових зобов`язань.
Положення п.1 і 2 цієї статті не застосовуються, якщо особа - фактичний власник процентів, яка є резидентом Договірної Держави, здійснює підприємницьку діяльність в іншій Договірній Державі, в якій виникають проценти, через розташоване в ній постійне представництво, і боргова вимога, на підставі якої сплачуються проценти, справді пов`язана з таким постійним представництвом. У такому випадку застосовуються положення    статті 7    цієї Конвенції.
Вважається, що проценти виникають у Договірній Державі, якщо платником є сама Держава, адміністративно-територіальна одиниця, місцевий орган влади або резидент цієї Держави. Проте, якщо особа, що сплачує проценти, незалежно від того, є вона резидентом Договірної Держави чи ні, має в Договірній Державі постійне представництво, у зв`язку з якими виникла заборгованість, за якою сплачуються проценти, і витрати зі сплати цих процентів несе постійне представництво, то вважається, що такі проценти виникають у Державі, в якій знаходиться постійне представництво.
Отже, передбачені міжнародними договорами пільги зі сплати податку, не можуть бути застосовані у випадку, коли нерезидент діє як проміжна ланка в інтересах іншої особи, яка фактично отримує вигоду від доходу.
Аналогічні правові висновки з питань тлумачення положень п.103.3 ст.103 ПК України  викладені у постановах Верховного Суду від 23 березня 2018р. у справі №803/1005/17, від 24 січня 2020р. у справі №803/188/17, від 17 лютого 2021р. у справі №808/3837/16, від 2 травня 2023р. у справі №820/1212/17, від 5 грудня 2023р. у справі №804/3765/16.
Відтак, судова колегія вважає, що у контексті спірних правовідносин згідно із ст.11 Конвенції та  ст.103 ПК України,  головною умовою для застосування звільнення (зменшення) від оподаткування при виплаті доходів нерезиденту є його статус бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу.
Слід зазначити, що більш детальне визначення терміну «бенефіціарний власник» наведено в Коментарях до Модельної конвенції про уникнення подвійного оподаткування (далі також - Модельна конвенція), яка відома ще як Типова конвенція Організації економічного співробітництва та розвитку (далі також - ОЕСР) щодо податків на доходи і капітал.
Так, відповідно до п.9 Коментарів до ст.11, вимогу щодо бенефіціарного власника додано до пункту другого статті 11 для того, щоб роз`яснити значення слів «і сплачуються резиденту», які використовуються в пункті 1. Зрозумілим є той факт, що країна джерела не зобов`язана поступатись у праві оподатковувати проценти на тій лише підставі, що проценти були сплачені саме резиденту Держави, з якою укладено міжнародний договір. Термін «фактичний власник доходу» використовується не у вузькому технічному сенсі, а розуміється в контексті та світлі завдань і цілей Конвенції, включаючи уникнення подвійного оподаткування, попередження випадків ухилення від сплати податків та уникнення оподаткування.
Пільга або звільнення від оподаткування по будь-якому із видів доходу, що надається Державою, з якої походить дохід, резиденту іншої Договірної держави з метою уникнення повністю або частково подвійного оподаткування, яке може виникнути у зв`язку із повторним оподаткуванням такого доходу Державою резидентства. Коли цей вид доходу отримує резидент Договірної Держави, що діє як агент чи номінальний отримувач, надання Державою, з якої походить дохід, такої пільги або звільнення виключно на підставі статусу безпосереднього отримувача доходу як резидента іншої Договірної Держави буде суперечити цілям та завданням Конвенції. Безпосередній отримувач в цій ситуації кваліфікуватиметься як резидент, однак цей статус не призводить до потенційного подвійного оподаткування, оскільки отримувач не розглядається як власник доходу для цілей оподаткування в Державі резиденства. Надання державою, з якої походить дохід, пільги або звільнення від оподаткування також буде суперечити цілям та завданням Конвенції, якщо резидент Договірної Держави, не використовуючи такі інструменти, як агентування або номінальної власності, буде діяти як проміжна ланка для іншої особи, котра фактично отримує вигоду від відповідного доходу. Проміжна ланка не може розглядатися як фактичний власник, якщо навіть за свого формального статусу власника на практиці вона має досить вузькі повноваження щодо такого доходу, що надає можливість її розглядати як просту довірену особу, або управляючу особу, що діє від імені зацікавлених осіб (пункт 10 Коментарів до статті 11).
Отже, Угоди про уникнення подвійного оподаткування не можуть застосовуватися до ситуацій, коли відповідні відносини між резидентом та нерезидентом не пов`язані з фактичним веденням господарської діяльності, а дії учасників цих відносин спрямовані лише на створення зручного (пільгового) податкового режиму. Пільги за міжнародними угодами щодо уникнення подвійного оподаткування повинні відноситися лише до податкового резидента, який є дійсним одержувачем доходу.
У випадках, які наводяться в Коментарях (агент, номінал, посередник тощо), безпосередній отримувач процентів не вважається бенефіціарним власником, оскільки право отримувача вільно розпоряджатись такими процентами обмежено в силу наявності договірних або інших юридичних обов`язків передати отриманий платіж іншій особі. Такий обов`язок зазвичай випливає з юридичних документів, однак також може з`ясовуватись на підставі фактів та обставин, які вказують, що по суті отримувач процентів не має право вільно розпоряджатись такими процентами.
За загальним правилом ознаками, які можуть вказувати на те, що особа-нерезидент не є кінцевим бенефіціарним власником доходу у вигляді процентів, є, зокрема: 1) відсутність фактичного самостійного здійснення господарської діяльності особою нерезидентом, яка зареєстрована в Державі, з якою Україною укладений договір про уникнення подвійного оподаткування, на відповідній території; 2) характер грошових потоків свідчить про наявність юридичних та фактичних обов`язків щодо подальшого перерахування отримуваних процентів особою-нерезидентом третій особі та відсутність у особи-нерезидента можливості самостійного прийняття рішення щодо долі отримуваного доходу та його контролю; 3) мінімальний часовий інтервал між: укладенням договору (видачею позики) між резидентом та особою-нерезидентом, з Державою якого укладено договір про уникнення подвійного оподаткування, а також договору (видачею позики) між останнім та третьою особою; отриманням доходу особою-нерезидентом, з Державою якого укладено договір про уникнення подвійного оподаткування, і виплатою грошових коштів третій особі; 4) відсутність диференційованих, що розрізняються умов договорів, правових документів, на підставі яких особа-нерезидент отримує дохід і в подальшому перераховує кошти; 5) вчинення дзеркальних, тобто ідентичних операцій між резидентом та особою-нерезидентом, що зареєстрована в Державі, з якою укладено договір про уникнення подвійного оподаткування, та між останнім і третьою особою; 6) фактичні ризики, пов`язані із наданням позики резиденту, несе третя особа, а не особа-нерезидент.
Як вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийняте Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків на підставі висновків контролюючого органу про те, що ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР Україна» безпідставно здійснило сплату податку з доходів нерезидентів від процентів, виплачених компанії "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) у 2017-2018р. на виконання умов укладеного з ним договорів позики від 22.05.2013р. за №1 та від 16.09.2014р. №2  із застосуванням ставки податку 2% замість 15%, оскільки компанія "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) не є вигодонабувачем доходів, отриманих від позивача, а має статус агента, номінального власника або посередника щодо такого доходу.
Аналізуючи правомірність даного висновку контролюючого органу, апеляційний суд зазначає наступне. 
Так, у відповідності до укладених між позивачем як Позичальником та Контрагентом - компанія "Flottotrade limited" як Позикодавцем було укладено Договори позики від 22.05.2013р. №1  та від 16.09.2014р. №2. 
Спірним у даній справі є питання правомірності застосування позивачем пільгової ставки оподаткування доходів нерезидента  компанії «Flottotrade limited» (Республіка Кіпр), на рівні 2% замість 15%.
Як вбачається із матеріалів справи, що в акті перевірки контролюючий орган вказав, згідно з відповіддю, отриманою від компетентного органу Республіки Кіпр від 19.02.2021р. (надіслано до Управління листом ДПС України від 31.05.2021р. №12384/7/99-00-07-06-03-14) встановлено, що кредитні кошти було залучено від компанії Alfa Trading Limited (Малайзія), на підставі договору позики від 26.06.2013р. №1.
За результатами аналізу звіту про рух грошових коштів, встановлено, що 93,4% отриманих процентів було перераховано в рахунок погашення кредиторської заборгованості за запозиченнями (з урахуванням курсового збитку) перед ALFA TRADING LIMITED (Малайзія).
Відповідно до транзакцій з рахунку АТ593100007054342795 у банку RAIFFEISEN BANK INTERNATIONAL AG за період з 19.01.2016р. по 6.02.2020р. встановлено, що компанія FLOTTOTRADE LIMITED отримувала проценти за позиками від українських підприємств в 2017 році у сумі 7 858 173,14дол.США, в т.ч. від ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР УКРАЇНА» 5 624 405,92дол.США.
Компанії «Alfa Trading Limited», ТОВ «Торговий Дім «Дельта Вілмар», ТОВ «Дельта Вілмар СНД», ПРАТ «ЧУМАК» та ТОВ "Катеринопільський Агропродукт" входять до групи компаній, які прямо або опосередковано контролюються компанією «Wilmar International Limited» (Сінгапур).
Згідно з даними офіційного сайту Wilmar International Limited (http://www.Wilmarinternational.com), компанія «Alfa Trading Limited» є дочірнім підприємством корпорації «Wilmar International Limited».
Податковий орган зазначав, що за результатами проведеного аналізу відсоткової ставки за договором позики від 26.06.2013р. між компанією "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) та кредитором "Alfa Trading Limited" - 7,98%, та відсоткової ставки за договором позики від 16.09.2014р. №905-14 між компанією "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) та ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР УКРАЇНА»  - 7,2%, що свідчить, що різниця між відсотковими ставками незначна, а саме - (-) 0,78%, що «виключає мету здійснення кредитних операцій як отримання прибутків та економічної вигоди».
На підставі вказаного, податковий орган дійшов висновку про те, що компанія "Flottotrade limited" не є вигодонабувачем доходів, отриманих від українських підприємств, у тому числі, від позивача, у вигляді відсотків та, відповідно, не є бенефіціарним власником таких доходів, зокрема, у 2017 та 2018 роках.
Окрім того, за позицією податкового органу, що наявність у Контрагента кінцевих бенефіціарних власників, що є громадянами та резидентами інших країн, ніж Республіка Кіпр, доводить відсутність у компанії FLOTTOTRADE LIMITED статусу бенефіціарного власника доходу у вигляді процентів, отриманого від Позивача.
Всі вищезазначені обставини позивач заперечує і зазначає серед іншого, що розмір річної відсоткової ставки за кредитом, отриманим компанією "Flottotrade limited" від позичальника - компанії "Alfa Trading Limited" (7,98%), є нижчим за відсоткову ставку за кредитом, наданим позивачу (8,5%). Крім того, у подальшому розміри відсоткових ставок були змінені до рівня 6,8% та 7,2% відповідно. 
Судова колегія вважає, що наведені зміни контролюючим органом враховані не були, що у свою чергу, свідчить про наявність економічної вигоди в діяльності компанії "Flottotrade limited", що є ознакою підприємництва.
При цьому, викладені контролюючим органом в акті перевірки твердження про те, що невелика різниця між відсотковими ставками виключає мету здійснення кредитних операцій як отримання прибутків та економічної вигоди не мотивовані нормативно, а лише можуть розглядатись як особиста думка спеціаліста, оскільки законодавством не визначено яка різниця відсоткової ставки є достатньою для визнання її економічно вигідною чи доцільною.
Судова колегія зазначає, що Верховний Суд у своїй постанові від 16.09.2022р. по справі за №826/10189/18 зазначив, що право на застосування зменшеної ставки податку, передбаченої відповідним міжнародним договором України, виникає, за умови одночасного виконання таких вимог: нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України; нерезидентом надано довідку (або її нотаріально засвідчену копію), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України; нерезидент є бенефіціарним власником доходу.
Для визначення особи як фактичного отримувача доходу така особа повинна володіти не тільки правом на отримання доходу, але повинна бути і особою, яка визначає подальшу економічну долю доходу.
Тобто, коли отримувач процентів має право отримувати вигоду та визначати подальшу економічну долю доходу і не пов`язаний договірними або юридичними зобов`язаннями щодо перерахування такого доходу іншій особі, отримувач є бенефіціарним власником доходу.
Разом з тим, передбачені міжнародними договорами пільги зі сплати податку не можуть бути застосовані у випадку, коли нерезидент діє як проміжна ланка в інтересах іншої особи, яка фактично отримує вигоду від доходу.
Зокрема, не можуть бути застосовані пільгові ставки податку у випадку, коли дохід (у рамках угоди або серії угод) з джерелом його походження з України виплачується таким чином, що нерезидент (проміжна ланка, яка має вузькі, обмежені повноваження у відношенні доходу), який претендує на отримання пільгової ставки податку з доходів у вигляді роялті, дивідендів, процентів, виплачує весь дохід (його більшу частину) іншому нерезиденту, який би не міг застосувати пільгову ставку у разі, коли б такий дохід виплачувався останньому.
В момент виплати доходу достатньою підставою для застосування зниженої ставки податку є наявність довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України і така довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.
Чинним законодавством не встановлено форми документу, що підтверджує статус контрагента як бенефіціарного власника доходу, та який повинна мати особа на момент проведення виплати.
Водночас у разі заперечення обставин щодо бенефіціарного власника, обов`язок доказування зворотного в силу положень    Кодексу адміністративного судочинства України    покладається на контролюючий орган як на суб`єкта владних повноважень.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у справі за №817/1045/17 та за №803/1005/17.
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що кошти, які компанія "Flottotrade limited" сплачувала на користь ALFA TRADING LIMITED, мають різне походження та отримані з різних джерел. Доходи, отримані Контрагентом від Позивача не були повністю або у переважній частині перераховані на користь ALFA TRADING LIMITED, а натомість були використані Контрагентом у господарській діяльності для фінансування власних витрат. І навпаки, кошти, що сплачувалися на користь ALFA TRADING LIMITED складалися не лише з процентних доходів, отриманих від Позивача, а додатково залучалися з інших джерел, зокрема від провадження торговельної діяльності та отримання процентних доходів від інших позичальників. Виключно порівняння суми отриманих процентних доходів та процентних витрат не є коректним та не може свідчити про відсутність економічної мети у наданні Контрагентом позики Позивачеві.
Крім того, в матеріалах справи наявні первинні документи, які підтверджують ведення Контрагентом торговельної діяльності.
Апеляційний суд вважає, що наведене безумовно свідчить про реальне ведення компанією "Flottotrade limited" господарської діяльності.
Приписами пп.14.1.36 п.14.1. ст.14 ПК  України визначено, що господарська діяльність – діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами".
Судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що визначальною ознакою господарської діяльності є спрямування на отримання доходу, а не сам факт отримання такого доходу. При цьому, господарська діяльність здійснюється суб`єктом господарювання на власний ризик, і в результаті такої діяльності отримання доходу в силу різних факторів може не відбутися, однак відсутність доходу не може саме по собі свідчити про відсутність наміру на його отримання.
Отже, компанією "Flottotrade limited" не лише здійснювалася торгівельна діяльність, але й було отримано дохід від такої діяльності, що свідчить як про наявність економічної мети таких операцій так і її досягнення. Розмір отриманого доходу не можу бути підставою для тверджень Відповідача про відсутність економічної мети торговельної діяльності Контрагента.
Також, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що договори позики між Позивачем та компанією "Flottotrade limited" були укладені у 2013р.  та 2014р., але податковим органом не було здійснено аналізу показників фінансової звітності Контрагента як за 2013-2014р., так і за попередні періоди діяльності Контрагента з моменту його заснування – з 2011р.. 
Під час судового засідання в апеляційному суді, представник позивача наголошував на тому, що податковим органом не було встановлено наявність чи відсутність у Контрагента власних коштів у 2013-2014р., за рахунок яких контрагент міг надавати позику Позивачеві. В свою чергу, всі претензії податковий орган будує лише на деяких показниках діяльності Контрагента за 2017-2018р., що очевидно є неповним та одностороннім. 
При цьому, представник позивача наголошував на тому, що показники прибутковості жодним чином не впливають на статус Контрагента як бенефіціарного власника доходів, отриманих від Позивача, з чим судова колегія погоджується.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до листа відділу з міжнародних податкових справ Податкового Департаменту Міністерства фінансів Республіки Кіпр від 8.03.2019р. компанія "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) «Компанія виступала позикодавцем за договором позики з зазначеними українськими компаніями, самостійно вирішуючи питання використання та розпорядження своїми коштами, від свого імені та в своїх інтересах. Flottotrade Limited виконує відповідні функції, пов`язані з управлінням такими позиками. Зокрема, компанія забезпечує підтримку позики (включаючи виконання узгоджених умов адміністрування позики, стягнення та сплату відсотків, тощо), здійснює моніторинг фінансових ризиків, які пов`язані із здатністю позичальників виконувати свої зобов`язання, управляє загальною фінансовою позицією (в т.ч. ризиком процентної ставки, ризиком впливу ліквідності, рефінансування позики, тощо).
Відповідно до п.16 вказаного листа «Компанія "ФЛОТТОТРЕЙД ЛІМІТЕД" (FLOTTOTRADE LIMITED) не має жодних податкових пільг». 
Отже, компетентний орган Республіки Кіпр підтверджує, що Контрагент Позивача – компанія FLOTTOTRADE LIMITED, є платником корпоративного податку на загальних підставах, належним чином та в повному обсязі сплачуючи податки в країні реєстрації. При цьому, Контрагент зареєстрований та провадить свою господарську діяльність з 2011р., тобто задовго до укладення договорів позики з Позивачем - від 22.05.2013р. №1 та від 16.09.2014р. №2.
          Також, судова колегія вважає обґрунтування податкового органу, що компанія FLOTTOTRADE LIMITED не є кінцевим отримувачем грошових коштів, виплачених українським підприємством у вигляді процентів, а є лише проміжним агентом або посередником (здійснює транзит коштів) та має кондуїтний статус, оскільки встановлено, що компанія не лише здійснювала фінансування компаній резидентів України, які входять до міжнародної групи Wilmar Internatiоnal Limited (Сінгапур), але і займалась іншою комерційною діяльністю, а відсутність власних активів для надання кредитів та залучення коштів компанії Alfa Trading Limited є одним із видів господарської діяльності та не є підтвердженням висновків податкового органу.
Судова колегія не погоджується із висновками податкового органу про те, що наявність у Контрагента кінцевих бенефіціарних власників, що є громадянами та резидентами інших країн, ніж Республіка Кіпр, доводить відсутність у компанії FLOTTOTRADE LIMITED статусу бенефіціарного власника доходу у вигляді процентів, отриманого від Позивача, оскільки наявність у юридичної особи кінцевих бенефіціарних власників не свідчить про відсутність права користуватися та розпоряджатися отриманими коштами. Бенефіціарним власником доходу є юридична особа, а не фізичні особи – засновники.  
Що стосується  відсутності трудових ресурсів окрім ради директорів, то судова колегія  зазначає, що компетентними органами іноземних країн у направлених до податкового органу листах підтверджена безпосереднє залучення директорів до господарської діяльності Контрагента та управління діяльністю Контрагента з території Республіки Кіпр. Такий спосіб управління та здійснення діяльності з урахуванням її особливостей не суперечить діючому законодавству.
На переконання апеляційного суду, компанія "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) є вигодонабувачем доходів, отриманих від позивача у вигляді відсотків та, відповідно, є бенефіціарним власником таких доходів.
Апеляційний суд вважає висновки податкового органу про порушення позивачем вимог п.103.2, п.103.3 ст.103, пп.141.4.2 п.141.4 ст.141 ПК  України є протиправними та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, належним чином оформленими первинними документами. 
Вищенаведені висновки підтверджуються також наданим позивачем висновком судово-економічної експертизи експерта ОСОБА_1 . 
Так, згідно до висновку, експерт зазначила, що документально не підтверджуються відсутність у компанії «FLOTTOTRADE LIMITED» права на отримання сплачуваних процентних доходів від ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР УКРАЇНА» та права фактично ними розпоряджатися, не підтверджено пов`язаність  компанії «FLOTTOTRADE LIMITED» договірними зобов`язаннями щодо перерахування отриманого від позивача доходу                                                                                                                                       у вигляді процентів у сумі 203 017 772грн. на користь іншої юридичної особи, а саме компанії Alfa Trading Limited, документально не підтверджується недотримання позивачем вимог пп.141.4.2 п.141.4 ст.141 ПК України при застосуванні зниженої ставки податку у розмірі 2% до доходів нерезидента компанії «FLOTTOTRADE LIMITED».
Враховуючи вищевказане, судова колегія вважає, що в даному випадку документально не підтверджуються висновки Акту перевірки №697/34-00-23/33266860 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР Україна» від 15.12.2023р. щодо заниження податку на під час виплати на користь компанії «FLOTTOTRADE LIMITED» (Республіка Кіпор) доходів із джерелом походження з України (проценти) за 2017р. та 9 місяців 2018р. на загальну суму 26 930 928грн..
На підставі вищевикладеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог товариства.
У контексті оцінки доводів позовної заяви та апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246, 315, 316 КАС України, колегія суддів,-

      П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків –  залишити без задоволення.
          Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024р. – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.          
Повний текст судового рішення виготовлений 15 травня 2025р.

                    Головуючий:                                                                      Ю.М. Градовський

                                                                                 
                       Судді:                                                                                   І.О. Турецька                               

                                                                                                     О.В. Єщенко