Ухвала
 
17 квітня 2025 року
м. Київ
 
справа №  192/1506/21
провадження № 61-11964св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження  без повідомлення учасників цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та визнання права власності на частину спадкового майна
 
за касаційною скаргою адвоката Чуміної Катерини Григорівни як представника ОСОБА_1 на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2024 року,
 
                                               ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її батьком; встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після його смерті; скасувати видані відповідачам свідоцтва про право на спадщину; визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/3 частину спадкового майна.
 
Солонянський районний суд Дніпропетровської області рішенням від 30 квітня 2024 року позов задовольнив частково. 
Встановив факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,                              є батьком ОСОБА_1 . 
Встановив факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 . 
Визнав недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 970 від 13 березня 2004 року, видані державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А. М. на ім?я                 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 . 
Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване  в реєстрі за № 1871 від 13 березня 2004 року, видане державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А. М. на ім?я               ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 . 
Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване  в реєстрі за № 6082 від 24 грудня 2004 року, видане державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А. М. на ім?я          ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 .
Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване  в реєстрі за № 6084 від 24 грудня 2004 року, видане державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А. М. на ім?я            ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 . 
Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване  в реєстрі за № 6086 від 24 грудня 2004 року, видане державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А. М. на ім?я             ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 . 
Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 6088 від 24 грудня 2004 року, видане державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А. М. на ім?я                ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 .
Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване  в реєстрі за № 1093 від 22 березня 2005 року, видане державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А. М. на ім?я              ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 .
Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване  в реєстрі за № 1-473 від 14 жовтня 2022 року, видане державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Парусниковою І. О. на ім?я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 .
Визнав недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване  в реєстрі за № 1-474 від 14 жовтня 2022 року, видане державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Парусниковою І. О. на ім?я ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 .
В решті позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
Дніпровський апеляційний суд постановою від 23 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив. Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив.
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду, адвокат Чуміна К. Г. як представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року в частині відмовити                         у задоволенні позовних вимог; в іншій частині рішення суду залишити без змін; скасувати повністю постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. 
Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Чуміної Катерини Григорівни як представника ОСОБА_1 .
 
16 вересня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених  у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права  у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції                             в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
 
Такий  випадок  передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України,  згідно             з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження                       за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. 
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів. 
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, 252, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та визнання права власності на частину спадкового майна за касаційною скаргою адвоката Чуміної Катерини Григорівни як представника ОСОБА_1 на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2024 року, призначити до судового розгляду                         в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              А. Ю. Зайцев
                                                                                               Є. В. Коротенко
                                                                                               М. Ю. Тітов