Справа № 378/1015/24                                        Головуючий в суді І інстанції Марущак Н.М.
Провадження № 33/824/1743/2025                    Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
13 березня 2025 року                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,
За участі секретаря судового засідання Савченко К.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Ставищенського районного суду Київської області від 5 лютого 2025 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, ч. 1 ст. 130, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
                                                                  ВСТАНОВИВ:     
                        
Постановою Ставищенського районного суду Київської області від 2 грудня 2024 року об`єднано в одне провадження справу ЄУН 378/1015/24, провадження № 3/378/472/24, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ЄУН 378/1016/24, провадження № 3/378/473/24, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП, та присвоєно адміністративній справі єдиний унікальний номер ЄУН 378/1015/24, провадження № 3/378/472/24.
Постановою Ставищенського районного суду Київської області від 5 лютого 2025 року визнано  ОСОБА_1  винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 130 ч. 1, 185 КУпАП, та накладено на нього стягнення:
- за ст. 130 ч. 1 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять) тисяч гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік,
- за ст. 185 КУпАП у виді штрафу в розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 136 (сто тридцять шість) гривень.
За правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточне стягнення за сукупністю правопорушень призначено  ОСОБА_1  у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять) тисяч гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1  судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок до спеціального фонду Державного бюджету України.
Роз`яснено, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП стягнуто подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що 18 листопада 2024 року о 22 годині 15 хвилині на автодорозі Р-18 (виїзд із села Кривець на автодорогу М-05 Київ-Одеса) керував автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Крім цього, ОСОБА_1 о 22 годині 15 хвилині не виконував неодноразове розпорядження працівників поліції, а саме, пред`явити посвідчення водія, не виходити на проїжджу частину, поводив себе зухвало, шарпав за формений одяг працівника поліції, виражався нецензурною лайкою, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою Ставищенського районного суду Київської області від 5 лютого 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що вказане рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду ґрунтуються на недопустимих доказах.
Не погоджується з позицією суду, оскільки у справах про адміністративні правопорушення суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».
Таким чином, вважає, що не оскаржена постанова поліцейського взводу 2 роти 2 Батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України Чуприка І.Й. від 18.11.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП про адміністративне правопорушення, сама по собі без підтвердження іншими доказами не є доказами на доведення вини у вчиненні адміністративного правопорушення.
Крім того, ОСОБА_1 просить поновити йому строк на оскарження постанови Ставищенського районного суду Київської області від 5 лютого 2025 року. Вказує, що повний текст рішення суду було проголошено без участі ОСОБА_1 , повний текст постанови було видано захиснику Соколовського В.В. 6 лютого 2025 року, а особисто ОСОБА_1 10 лютого 2025 року, що підтверджується розписками, які містяться в матеріалах справи.
Доказів отримання скаржником копії постанови раніше, матеріали справи не містять.
Вирішуючи клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує наступне.
Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
З матеріалів справи встановлено, що строк на оскарження постанови  ОСОБА_1 пропустив з поважних причин, а тому суд вважає за необхідне поновити цей строк.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового засідання був належним чином повідомлений шляхом направлення судової повістки на його поштову адресу. 
Клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, в зв`язку з чим вважаю за можливе розглядати справу без його участі.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Доводів щодо спростування висновку про визнання  ОСОБА_1  винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а саме згідно протоколу серії ВАБ №986459 ОСОБА_1 не наводить, тому суд в цій частині не переглядає постанову суду першої інстанції.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Частина 1 ст.130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 18 листопада 2024 року о 22 годині 15 хвилині на автодорозі Р-18 (виїзд із села Кривець на автодорогу М-05 Київ-Одеса) керував автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України..
За таких обставин суд дійшов до правильного висновку, що  ОСОБА_1  допустив порушення п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення від 18.11.2024 року серії ЕПР1 №176905 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 (а. с. 1), який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; при цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, та зафіксовано відмову від підпису ОСОБА_1 (а. с. 1);
- у протоколі про адміністративне правопорушення від 18.11.2024 року серії ВАБ №986459 відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП (а. с. 17), який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; при цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, та зафіксовано відмову від підпису ОСОБА_1 (а. с. 1);
- у копії постанови поліцейського взводу 2 роти 2 Батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України Чуприка І. Й. від 18.11.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за керування ним 18.11.2024 о 22 годині 08 хвилини на автодорозі Р-18 виїзд із села Кривець на автодорогу М-05 Київ-Одеса автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час перевірки не пред`явив посвідчення водія та реєстраційні документи на ТЗ, яким він керував (а. с. 4);
- у протоколі про адміністративне затримання АЗ № 110788 від 18.11.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 18.11.2024 о 22 год. 15 хв. у зв`язку із вчиненням адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП затримано з метою припинення адміністративного правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення. (а. с. 19);
- у відеозаписах з бодікамери (на трьох оптичних дисках - а. с. 12), на яких зафіксовано розмову поліцейських, в ході якої один зауважив, що автомобіль «влетів», після чого поліцейські о 22:08:55 під`їхали до автомобіля, який передньою частиною знаходився в кюветі, коли підійшли до автомобіля о 22:08:57, водій, який сидів за кермом вийшов, працівник поліції назвався, повідомив про здійснення відеофіксації; о 22:09:15 працівник поліції попросив надати посвідчення водія та документи на автомобіль, на що водій відповів нецензурною лайкою в бік працівників поліції вів себе зухвало, з автомобіля з пасажирського місця вийшов чоловік, який назвався Олександром. О 22:11 водію було озвучено, що ведеться відеозапис. Працівник поліції оголосив водію ознаки сп`яніння, на що той о 22:12:27 штовхнув працівника поліції та був затриманий із застосуванням кайданок, о 22:20:13 водію було запропоновано неодноразово пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» чи в закладі охорони здоров`я, на що той відмовився, після чого його було доставлено в відділення поліції селища Ставище, де були складені адміністративні матеріали, ОСОБА_1 було ознайомлено з протоколом затримання та озвучено протоколи за ст. ст. 130, 185 КУпАП, вищевказану постанову, копії яких він відмовився отримувати, та відмовився від проставлення підпису в них;
- у рапорті поліцейського взводу №2 роти №2 Батальйону №2 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Чуприка І. Й. (а. с. 11), відповідно до якого 18.11.2024 р. в складі екіпажа Вулкан 0809, під час патрулювання Ставищанської ОТГ о 22 год. 07 хв. на дорозі Р-18 - виїзд з села Кривець на АД М-05 було помічено підозрілий автомобіль ВАЗ 21063 НЗ НОМЕР_2 , який порушував ПДР та на швидкості заїхав у кювет. Підійшовши до водія було помічено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), водій вів себе зухвало, виражався нецензурною лексикою, відмовлявся надавати документи, шарпав працівників поліції за формений одяг, намагався втекти. О 22 год. 12 хв. було прийнято рішення затримати даного водія згідно ст. 261 КУПАП із застосуванням фізичної сили та спецзасобу - кайданок. Водія було доставлено до ВП 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській обл. смт Ставище, де було встановлено особу водія, ним виявився ОСОБА_1 . Відносно останнього було складено протоколи за ч 1 ст. 130 КУпАП та ст. 185 КУпАП та винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП (а. с. 11).
Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року указано, що відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.
Вказані докази одержані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.
Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 18 листопада 2024 року за участю ОСОБА_1 .
Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.
Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини  ОСОБА_1  у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, про те що відповідно до переглянутого відеозапису, об`єктивно підтверджуються наявність у ОСОБА_1 вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння. З даного відеозапису видно, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, роз`яснювали права.
На переконання апеляційного суду доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки доказів того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а за кермом був його товариш ОСОБА_2 , матеріали справи та апеляційна скарга не містить.
Апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, який критично віднісся до таких доводів та розцінив їх як намір уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 був зобов`язаний виконати вимогу працівника поліції про проходження огляду незалежно від його згоди чи незгоди із діями поліції. Зазначене прямо передбачено абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.
Вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Ставищенського районного суду Київської області від 5 лютого 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга  ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.
 
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Ставищенського районного суду Київської області від 5 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

  Суддя                                                                                  Т.О. Писана