ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року 
м. Київ

справа № 160/19859/22
адміністративне провадження № К/990/29922/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
розглянув у порядку письмового провадження у касаційній інстанції справу             № 160/19859/22
за позовом Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради до Північного офісу Держаудитслужби, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариства з обмеженою відповідальністю «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» про визнання протиправним та скасування висновку про результати моніторингу процедури закупівлі, порушену за
касаційною скаргою Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року (головуючий суддя - Жукова Є.О.),
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2023 року (головуючий суддя - Чабаненко С.В., судді - Білак С.В., Юрко І.В.),
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1. У грудні 2022 року Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради (далі - позивач, Департамент) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Північного офісу Держаудитслужби (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» (далі - третя особа, ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5»), у якій просив суд:
1.1. визнати протиправним та скасувати висновок Північного офісу Держаудитслужби (код ЄДРПОУ ВП 40479560) від 24.11.2022 про результати моніторингу процедури закупівлі UА-2021-12-04-000152-с.
2. На думку позивача, оскаржуваний висновок є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки моніторинг проведений з порушенням процедури за відсутності на те правових підстав, а його висновки не відповідають дійсним обставинам справи, а у констатуючій частині оскаржуваного висновку відповідачем безпідставно встановлені порушення частини десятої статті 3, частини третьої статті 10 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015     № 922-VIII (далі - Закон № 922-VIII) та пункту 8 Порядку розміщення інформації про публічні закупівлі, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 11.06.2020 № 1082 (далі - Порядок № 1082), а зміст зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) у сфері публічних закупівель, яке міститься в оскаржуваному висновку є неконкретизованим і не відповідає вимогам чинного законодавства України.
2.1. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що оскаржуваний висновок не містить обґрунтувань того, з яких підстав орган Держаудитслужби дійшов висновків про поділ замовником предмета закупівлі на частини, оскільки у цьому висновку відсутня інформація про те, що відповідач проаналізував зміст кожного з 185 оголошень про проведення відкритих торгів за предметом закупівлі ДК 021:2015:55320000-9 та предмет цих закупівель. На переконання Департаменту, не врахування відповідачем додаткових характеристик послуг привело останнього до помилкових висновків, оскільки в інших публічних закупівлях за подібним предметом закупівлі різними є фактичні отримувачі послуг, обсяг та місця надання цих послуг, а тендерною документацією визначені різні вимоги надання таких послуг. Щодо вимоги оприлюднення оголошення англійською мовою, позивач підкреслив, що за курсом євро станом на день оприлюднення сума цієї закупівлі не перевищувала 133 тис. євро, а тому у позивача не було обов`язку оприлюднювати оголошення англійською мовою.
2.2. Не погоджуючись із оскаржуваним висновком в частині встановлення порушення пункту 1 частини першої статті 31 Закону № 922-VIII через невідхилення тендерної пропозиції учасника ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» у зв`язку з невідповідністю останнього кваліфікаційному критерію, установленому статтею 16 цього ж Закону, позивач наполягав на тому, що означеним учасником було підтверджено наявність досвіду виконання аналогічних за предметом закупівлі договорів та наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід для надання відповідних послуг. 
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
3. Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради, як Замовником закупівлі, на автоматизованому майданчику ДП «Прозоро» smarttender.biz разом з відповідною тендерною документацією з додатками 04.12.2021 розміщено оголошення UA-2021-12-04-000152-с про проведення публічної закупівлі, предметом якої є «ДК 021:2015:55320000-9 «Послуги з організації харчування (послуги з харчування для закладів дошкільної освіти м. Дніпра» ДК 021:2015:55320000-9 Послуги з організації харчування)», місце поставки товарів або місце виконання робіт чи надання послуг: 49040, Україна, Дніпропетровська область, м. Дніпро, КЗДО № 358 ДМР, бульвар Платонова, будинок 24, очікуваною вартістю 1468523,25 грн.
4. За результатами проведеної процедури закупівлі переможцем процедури закупівлі визначено ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5», з яким укладено договір про закупівлю послуг за публічні кошти від 03.01.2022 № 358б.
5. У період з 10.11.2022 по 24.11.2022 Північним офісом Держаудитслужби проведено моніторинг процедури закупівлі UA-2021-12-04-000152-с, найменування замовника: Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради, предмет закупівлі - «послуги з харчування для закладів дошкільної освіти м. Дніпро ДК 021:2015: 55320000-9 Послуги з організації харчування, 1468523,25 UАН, 532 3000-9, ДК021, 15975 штуки», за результатами якої складено та оприлюднено висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-12-04-000152-с від 24.11.2022, згідно з яким встановлено порушення вимог частини десятої статті 3, частини третьої статті 10, пункту 1 частини першої статті 31 Закону № 922-VIII, пункту 8 Порядку № 1082.
6. У констатуючій частині висновку встановлено, що 04.12.2021 окрім оголошення про проведення процедури відкритих торгів UA-2021-1-04-000152-с Замовник оприлюднив на вебпортапі Уповноваженого органу з питань закупівель ще 185 оголошень про проведення відкритих торгів за предметом закупівлі ДК.21:2015:55320000-9 - Послуги з організації харчування очікуваною вартістю на загальну суму 224 656 650,75 грн. Отже, з урахуванням процедури відкритих торгів UA-2021-12-4-000152-с 04.12.2021 оголошено закупівлю послуг з організації харчування на загальну суму 226125174,00 гривень. Відповідно до абзацу два частини десятої статті 3 Закону № 922-VIII Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів/ спрощених закупівель або застосування цього Закону, зокрема положень частини третьої статті 10 цього Закону. 
7. Частиною третьою статті 10 Закону № 922-VIII визначено, що оголошення про проведення конкурентних процедур закупівель у строки, встановлені у частині першій цієї статті, обов`язково додатково оприлюднюються в електронній системі закупівель англійською мовою, якщо очікувана вартість закупівлі перевищує суму, еквівалентну для товарів і послуг - 133 тисячам євро. Курс євро визначається згідно з офіційним курсом, установленим Національним банком України станом на дату оприлюднення в електронній системі закупівель оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі. Станом на 04.12.2021 офіційний курс євро до гривні становив 30,9438 грн за 1 євро (https://bank.gov.ua), тобто очікувана вартість закупівлі послуг з організації харчування 04.12.2021 перевищувала суму, еквівалентну для товарів 133 тисячам євро. Відповідно до пункту 8 Порядку            № 1082, у разі якщо інформація (оголошення про проведення конкурентних процедур закупівель) відповідно до вимог Закону № 922-VIII повинна бути додатково оприлюднена англійською мовою, така інформація розміщується замовником одночасно з відповідною інформацією українською мовою. В порушення частини десятої статті 3 Закону № 922-VIII Замовник поділив предмет закупівлі на частини з метою уникнення застосування положень частини третьої статті 10 цього Закону та 04.12.2021 оголосив процедуру відкритих торгів за номером ІD: UA-2021-12-04-000152-с без застосування положень частини третьої статті 10 цього Закону та без дотримання вимог пункту 8 Порядку № 1082.
8. З огляду на встановлені порушення законодавства у сфері закупівель, Північний офіс Держаудитслужби зобов`язав позивача вжити заходів щодо розірвання договору та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції
9. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2023 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
9.1. Вирішуючи цей спір, суд першої інстанції погодився з доводами Департаменту про безпідставність висновків моніторингу в частині здійснення позивачем штучного поділу предмету закупівлі на частини з метою уникнення застосування положень частини третьої статті 10 Закону № 922-VIII та пункту 8 Положення          № 1082, виходячи з того, що постачання послуг з організації харчування за бюджетні кошти за своєю сутністю стосується не тільки однієї окремої юридичної особи в даному випадку комунального закладу освіти, а у собі містять елемент передачі конкретно визначеного товару (майна) в частині потужностей харчоблоку закладу виконавцю послуг і предмет такого постачання різниться. Нерозривність предмета закупівлі із конкретним закладом, за оцінкою суду цієї інстанції, підтверджується тим, що без адміністрації закладу освіти, кожен з яких є окремою юридичною особою, його виконання не є можливим, а тому виконання таких договорів не може бути зведено в єдиний предмет закупівлі.
9.2. Водночас, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції не погодився з доводами Департаменту про відсутність у його діях порушень пункту 1 частини першої статті 31 Закону № 922-VIII, констатувавши, що учасником ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» не було підтверджено наявність досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів) належними доказами, визначеними у тендерній документації, яка не містила альтернативних варіантів виконання вказаної умови тендерної документації щодо підтвердження кваліфікаційних критеріїв до учасників. На підставі наведеного суд першої інстанції виснував, що за цих обставин позивач як замовник мав відхилити тендерну пропозицію названого учасника у зв`язку з невідповідністю цього учасника кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, визначеним, зокрема, пунктом 5 розділу ІІІ Інструкції з підготовки тендерної документації, а тому оскаржуваний висновок за результатами моніторингу публічної закупівлі UA-2021-12-04-000152-с є обґрунтованим і таким, що не підлягають скасуванню. 
9.3. Виходячи з того, що контролюючий орган не міг не вжити жодних заходів в результаті проведення моніторингу процедури закупівлі, виявивши при цьому порушення вимог законодавства, а норми Закону № 922-VIII не передбачають процедури усунення виявлених порушень процедури закупівлі після визначення переможця процедури закупівлі та укладення із ним договору про закупівлю, суд першої інстанції дійшов висновку, що визначений відповідачем в оскаржуваному висновку за результатами моніторингу способу усунення виявлених порушень шляхом зобов`язання розірвати укладений договір є конкретизованим, а своїм правом на звернення до органу Держаудитслужби за роз`ясненням незрозумілих положень цього висновку позивач не скористався. 
10. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.06.2023 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2023 змінено в частині обґрунтування висновків суду та викладено його в редакції цієї постанови, а в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
10.1. Суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції про відсутність порушень у діях Департаменту норм частини десятої статті 3, частини третьої статті 10 Закону № 922-VIII та пункту 8 Порядку № 1082 у процедурі закупівлі за публічні кошти UA-2021-12-04-000152-с.
10.2. У цьому зв`язку апеляційний суд зазначив, що вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що оприлюднені оголошення про проведення торгів, хоча і стосуються одного і того ж предмету закупівлі (організація харчування в навчальних закладах), однак є різними закупівлями, оскільки всі закупівлі відбувалися винятково в інтересах окремих навчальних закладів за різним адресами та із різною кількістю товарів, позаяк предметом закупівель в усіх 185 оголошеннях, оприлюднених цього ж дня, предметом закупівлі визначені послуги з організації харчування закладів освіти, що за показником четвертої цифри Єдиного закупівельного словника стосувалися одного предмету закупівлі, а замовник мав право в межах цього єдиного предмету закупівель визначити окремі частини предмета закупівлі (лоти) за показниками четвертої-восьмої цифр Єдиного закупівельного словника, обсягом, номенклатурою, місцем поставки товарів, виконання робіт або надання послуг. 
10.3. Ураховуючи, що заклади освіти не є сторонами договорів про публічну закупівлю, а відмінність у обсягах та місцях надання послуг передбачала можливість визначення окремих лотів у процедурі закупівлі, при тому, що загальна очікувана вартість за оголошеними процедурами закупівель у загальному розмірі 224680650,50 грн явно перевищувала 133 тис євро (за офіційним курсом євро до гривні станом на 04.12.2021 - 30,9438 грн за 1 євро), суд цієї інстанції дійшов висновку про порушення Департаментом норм частини десятої статті 3, частини третьої статті 10 Закону №922-VIII та пункту 8 Порядку № 1082 і, як наслідок, про обґрунтованість оскаржуваного висновку за результатами моніторингу в цій частині, у зв`язку з чим вважав за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в означеній частині. 
10.4. В іншій частині апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції та результатом розгляду справи в цілому.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух в касаційній інстанції
11. Не погодившись із цими судовими рішеннями, Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду (далі - Суд), у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
11.1. Ця касаційна скарга подана з підстав неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права відповідно до пунктів 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
11.2. На обґрунтування підстав касаційного оскарження за пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України касатор наполягав на тому, що суди попередніх інстанцій застосували пункт 5 частини 7 статті 8 Закону № 922-VIIІ, частини другої статті 2 КАС України без урахування висновку щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 04.05.2023 у справі № 160/5890/22, від 21.01.2021 у справі № 120/1297/20-а. Скаржник акцентував увагу Суду на тому, що суди попередніх інстанцій, оцінюючи у цій справі [160/19859/22] доводи Департаменту щодо визначеного відповідачем в оскаржуваному висновку способу усунення виявлених моніторингом порушень шляхом розірвання укладеного з переможцем проведеної процедури закупівлі договору про закупівлю за публічні кошти, взагалі не оцінили оскаржуваний висновок на предмет його пропорційності та відповідності вимогам пункту 5 частини сьомої статті 8 Закону № 922-VIIІ та частини другої статті 2 КАС України.
11.3. На обґрунтування підстав касаційного оскарження за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України касатор посилався на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм частини десятої статті 3, частини третьої статті 10, пункту 1 частини першої статті 31 Закону № 922-VIIІ.
11.4. Щодо застосування норм частини десятої статті 3, частини третьої статті 10 Закону № 922-VIIІ скаржник наголосив на тому, що ані відповідачем, ані судом апеляційної інстанції не враховано те, що предмет кожного договору про закупівлю нерозривно пов`язаний із місцем надання послуг та фактичним отримувачем цих послуг, потреби конкретного закладу в харчуванні дітей забезпечуються у потужностях конкретного харчоблоку конкретного закладу та не пов`язані з запитами потреб інших закладів, договори про закупівлю послуг за бюджетні кошти за своєю сутністю стосуються не просто однієї юридичної особи, а містять у собі елемент передачі конкретно визначеного майна, склад якого різниться, в частині потужностей харчоблоку закладу виконавцю послуг, у зв`язку з чим позивач не міг поєднати в одну закупівлю всі закупівлі послуг з харчування для закладів загальної середньої освіти м. Дніпра. 
11.5. Касатор наполягав на тому, що він не допускав порушень норм частини десятої статті 3, частини третьої статті 10 Закону № 922-VIIІ, позаяк очікувана вартість предмета закупівлі UA-2021-12-04-000152-c становила 1 468 523,25 грн, а враховуючи офіційний курс євро до гривні станом на 04.12.2021, який становив 30,9438 грн, то вказана сума не перевищувала суми, еквівалентної у для товарів і послуг - 133 тисяч євро (47 463,58 євро), а тому він не був зобов`язаний додатково оприлюднювати в електронній системі закупівель англійською мовою оголошення про проведення процедури закупівлі.
11.6. Також скаржник доводив відсутність у його діях порушення пункту 1 частини першої статті 31 Закону № 922-VIIІ, позаяк відсутні були підстави для відхилення тендерної пропозиції ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5», оскільки цим учасником в складі тендерної пропозиції було надано довідку № 88 від 13.12.2021 «Про наявність у ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід для надання відповідних послуг», а також довідку про досвід виконання аналогічних договорів від 13.12.2021 № 94 та копії самих договорів з додатками. Отже, ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» належним чином було підтверджено відповідність такому кваліфікаційному критерію, установленому статтею 16 Закону № 922-VIIІ, як наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного за предметом закупівлі договору.
11.7. Скаржник зауважив, що за змістом оскаржуваного висновку відповідач вбачає порушення пункту 1 частини першої статті 31 Закону № 922-VIIІ у тому, що названим учасником на підтвердження досвіду виконання аналогічного за предметом закупівлі договору не додано до договору від 07.02.2020 № 07/02 додаткову угоду № 3 від 24.12.2020 до цього ж договору, якою змінено істотні умови договору (продовжено термін його дії).
11.8. У цьому зв`язку касатор зазначив, що для нього незрозумілим залишилося те, яким чином відсутність додаткової угоди № 3 від 24.12.2020 унеможливлює підтвердження наявності у ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» досвіду виконання аналогічного за предметом закупівлі договору, тим більше зважаючи на ту обставину, що додаткова угода № 3 від 24.12.2020 до договору від 07.02.2020 №07/02 була оприлюднена в електронній системі закупівель UA-2019-12-24-002351-b, а відповідно, була доступною для перегляду. Посилаючись на приписи частини п`ятої статті 17 Закону № 922-VIIІ, скаржник наполягав на тому, що не міг вимагати надання документального підтвердження інформації, яка оприлюднена у формі відкритих даних, зокрема, є доступною в електронній системі закупівель. 
11.9. Поруч із цим, касатор послався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки судом першої інстанції помилково віднесено цю справу до категорії незначної складності та розглянув її за правилами спрощеного позовного провадження.
12. Ухвалою Суду від 14.09.2023 відкрито касаційне провадження за цією касаційною скаргою.
13. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 21.03.2025 закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до вимог статей 340 та 345 КАС України.
Позиція інших учасників справи 
14. Не погоджуючись із наведеними доводами касаційної скарги, Північний офіс Держаудитслужби подав письмовий відзив, у якому просив відмовити у її задоволенні, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін, як такі, що є законними та обґрунтованими.
14.1. У письмовому відзиві відповідач наполягав на тому, що твердження позивача про те, що ним не було поділено предмет закупівлі внаслідок того, що «закупівлі відбувалися винятково в інтересах окремих юридичних осіб, що не поєднані між собою кошторисами, а договори про закупівлю передбачають зовсім інші істотні умови», не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та є хибним тлумаченням Закону № 922-VIIІ, так само як і твердження позивача про те, що він, як Замовник, не був зобов`язаний додатково оприлюднювати в електронній системі закупівель англійською мовою оголошення про проведення означеної процедури закупівлі, які є похідними від невизнання ним свого порушення норм Закону № 922-VIIІ щодо неправомірного поділу предмета закупівлі.
14.2. Спростовуючи доводи касаційної скарги щодо відсутності порушення в діях Замовника пункту 1 частини першої статті 31 Закону № 922-VIIІ в частині невідхилення тендерної пропозиції учасника ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» у зв`язку з тим, що учасник закупівлі не відповідав кваліфікаційному критерію, установленому статтею 16 цього ж Закону, відповідач покликався на висновки Верховного Суду у постанові від 21.09.2023 у справі № 160/19326/22, де за подібних правовідносин Суд дійшов висновку про наявність порушення пункту 1 частини першої статті 31 Закону № 922-VIIІ в діях того ж Замовника з тих самих підстав в іншій аналогічній процедурі закупівлі, оголошеній 04.12.2021 серед інших 185 аналогічних закупівель.
14.3. У контексті незгоди касатора з висновками судів попередніх інстанцій в частині висновків стосовно зобов`язальних вимог щодо усунення виявлених моніторингом порушень, Північний офіс Держаудитслужби зазначив, що такі висновки відповідають правовим позиціям Верховного Суду, викладеним, зокрема у постановах від 02.03.2023 у справі № 160/4436/21, від 26.10.2022 у справі              № 420/693/21, від 10.11.2022 у справі № 200/10092/20-а, від 24.01.2023 у справі          № 280/8475/20, від 31.01.2023 у справі № 260/2993/21.  
Висновки Верховного Суду, оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи 
15. З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом належить застосовувати правила статті 341 КАС України, відповідно до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Одночасно суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
16. Надаючи оцінку оскаржуваним судовим рішенням у межах доводів касаційної скарги за правилами статті 341 КАС України, Верховний Суд виходить із такого.
17. Спір у цій справі виник у зв`язку із (не)правомірністю висновку Держаудитслужби, яким встановлено порушення замовником вимог частини десятої статті 3, частини третьої статті 10, пункту 1 частини першої статті 31 Закону № 922-VIII та пункту 8 Порядку № 1082.
18. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 341 КАС України).
19. Слід констатувати, що після відкриття касаційного провадження у цій справі Верховний Суд неодноразово викладав правові висновки щодо застосування частини десятої статті 3, частини третьої статті 10 Закону № 922-VIII та пункту 8 Порядку №1082 у подібних правовідносинах, зокрема, у постановах від 21.09.2023 у справі №160/19326/22, від 26.10.2023 у справі №160/1933/23, від 07.12.2023 у справі №160/18037/22, від 20.12.2023 у справі №160/1836/23, від 22.02.2024 у справі №160/18544/22, від 24.02.2024 у справі № 160/18075/22, від 13.03.2024 у справі №160/17450/22, від 31.10.2024 у справі № 160/18653/22 та інших. Висновки у наведених справах є релевантними до обставин цієї справи, колегія суддів не бачить підстав відступати від них у цій справі і надалі зауважує таке.
20. Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад встановлено Законом України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон № 922-VIII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
21. Відповідно до пункту 22 частини першої статті 1 Закону № 922-VIII предмет закупівлі - це товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі або в межах проведення спрощеної закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції/пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). Предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом, із застосуванням Єдиного закупівельного словника, затвердженого у встановленому законодавством порядку.
22. Частиною першою статті 5 Закону № 922-VIII встановлено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.
23. В силу частини десятої статті 3 Закону № 922-VIII забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених цим Законом, та укладення договорів про закупівлю, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених цим Законом.
24. Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів/спрощених закупівель або застосування цього Закону, зокрема положень частини третьої статті 10 цього Закону.
25. Частиною третьою статті 10 Закону № 922-VIII визначено, що оголошення про проведення конкурентних процедур закупівель у строки, встановлені у частині першій цієї статті, обов`язково додатково оприлюднюються в електронній системі закупівель англійською мовою, якщо очікувана вартість закупівлі перевищує суму, еквівалентну: для товарів і послуг - 133 тисячам євро.
26. Курс євро визначається згідно з офіційним курсом, установленим Національним банком України станом на дату оприлюднення в електронній системі закупівель оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі.
27. За встановлених обставин цієї справи предметом публічної закупівлі UА-2021-12-04-000152-с є «ДК 021:2015:55320000-9 «Послуги з організації харчування (послуги з харчування для закладів дошкільної освіти м. Дніпра» ДК 021:2015:55320000-9 Послуги з організації харчування)», місце поставки товарів або місце виконання робіт чи надання послуг: 49040, Україна, Дніпропетровська область, м. Дніпро, КЗДО № 358 ДМР, бульвар Платонова, будинок 24, очікуваною вартістю 1468523,25 грн.
28. Отже, предметом закупівлі, згідно тендерної документації, є послуги з організації харчування.
29. Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку визначення предмета закупівлі затверджено наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 15.04.2020 № 708, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.06.2020 за № 500/34783 (далі - Порядок № 708), предмет закупівлі послуг визначається замовником згідно з пунктом 21 частини першої статті 1 Закону № 922-VІІІ та за показником четвертої цифри Єдиного закупівельного словника.
30. При цьому за приписами пункту 5 розділу І Порядку № 708 замовник може визначити окремі частини предмета закупівлі (лоти) за показниками четвертої-восьмої цифр Єдиного закупівельного словника, обсягом, номенклатурою, місцем поставки товарів, виконання робіт або надання послуг.
31. Таким чином, предмет закупівлі послуг згідно із Порядком № 708 має визначатися за показником четвертої цифри, тобто за класом.
32. Своєю чергою, Замовник у процедурі закупівлі UА-2021-12-04-000152-с, як вказувалося вище, визначив предмет закупівлі наступним чином: ДК 021:2015: 55320000-9 Послуги з організації харчування (послуги з харчування для закладів загальної середньої освіти м. Дніпра ДК 021:2015: 55320000-9 Послуги з організації харчування). За показником четвертої цифри Єдиного закупівельного словника замовником визначено 5532 клас предмета закупівлі.
33. При цьому, за результатами моніторингу процедури закупівлі встановлено, що згідно інформації, розміщеної в електронній системі закупівель, 04.12.2021, крім оголошення про проведення відкритих торгів за номером ID: UА-2021-12-04-000152-с ДК 021:2015:55320000-9 - Послуги з організації харчування, очікуваною вартістю 1468523,25 грн Замовником оголошено ще 185 закупівель за процедурою «відкриті торги» на придбання послуг з організації харчування за кодом ДК 021:2015:55320000-9 - Послуги з організації харчування, загальною очікуваною вартістю 224642220,00 грн. 
34. При цьому в інших 185 процедурах публічної закупівлі, оголошених того ж дня Замовник визначив аналогічний предмет закупівлі за 5532 класом. 
35. Отже, оголошення (за номером ID: UА-2021-12-04-000152-с та ще 185 оголошень на закупівлю послуг з організації харчування) про проведення торгів стосувалися одного предмету закупівлі.
36. З огляду на імперативні правила визначення предмета закупівлі, встановлені Законом № 922-VІІІ та Порядком № 708 Замовник був зобов`язаний визначити предмет закупівлі для вказаних послуг за показником четвертої цифри Єдиного закупівельного словника, та мав право визначити окремі частини предмета закупівлі (лоти) за показниками четвертої-восьмої цифр Єдиного закупівельного словника, обсягом, номенклатурою, місцем поставки товарів, виконання робіт або надання послуг.
37. Однак викладені умови формування предмету закупівлі Замовником не додержані.
38. У справах № 160/19326/22, № 160/1933/23, № 160/18037/22, № 160/1836/23,           № 160/18544/22, № 160/17450/22 Верховний Суд зауважив на тому, що наявність відмінних обсягів послуг, місць поставки послуг надає замовнику право визначити окремі частини предмети закупівлі як самостійні лоти в межах єдиної процедури закупівлі відповідно до пункту 39 статті 1 Закону № 922-VІІІ, згідно з якою частина предмета закупівлі (лот) - це визначена замовником частина товарів, робіт чи послуг, на яку в межах єдиної процедури закупівлі/спрощеної закупівлі учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції/пропозиції.
39. Суд наголосив, що заклади освіти не є сторонами договорів про публічну закупівлю, а відмінність у обсягах та місцях надання послуг передбачає визначення окремих лотів у процедурі закупівлі.
40. За висновком Верховного Суду у наведених справах, обставини яких є подібними до цієї справи, недотримання Замовником вказаних вимог фактично призвело до порушення частини десятої статті 3 Закону № 922-VIII, в якій міститься заборона поділу предмету закупівлі на частини.
41. Згідно з офіційним курсом, установленим Національним банком України станом на дату (04.12.2021) оприлюднення в електронній системі закупівель оголошення про проведення відкритих торгів за номером ID: UА-2021-12-04-000152-с курс євро становив 30,9438 грн.
42. Отже, з урахуванням процедури відкритих торгів за номером ID: UА-2021-12-04-000152-с очікуваною вартістю 1468523,25 грн, замовником 04.12.2021 оголошено закупівлю послуг з організації харчування за кодом Національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» ДК 021:2015:55320000-9 - Послуги з організації харчування загальною очікуваною вартістю 224642220,00 грн, що перевищує суму, еквівалентну для товарів та послуг 133 тисячам євро.
43. Відповідно до пункту 8 Порядку № 1082 у разі якщо інформація (оголошення про проведення конкурентних процедур закупівель) відповідно до вимог Закону повинна бути додатково оприлюднена англійською мовою, така інформація розміщується замовником одночасно з відповідною інформацією українською мовою.
44. Беручи до уваги наведене, оголошення про проведення відкритих торгів ID: UА-2021-12-04-000152-с підлягало додатковому оприлюдненню англійською мовою відповідно до частини третьої статті 10 Закону № 922-VIII та пункту 8 Порядку №1082.
45. Отже, Замовник, здійснивши поділ одного й того ж предмету закупівлі за кодом ДК 021:2015:55320000-9 - Послуги з організації харчування, на частини, а саме 185 процедур відкритих торгів на закупівлю послуг з організації харчування, внаслідок опублікування 04.12.2021 вказаних оголошень, порушив вимоги абзацу 2 частини десятої статті 3, частини третьої статті 10 Закону № 922-VIII та пункту 8 Порядку        № 1082.
46. Аналогічного змісту висновки викладені Верховним Судом викладені, зокрема, у постановах від 07.12.2023 у справі № 160/18037/22, від 10.07.2024 у справі              № 160/17957/22 та інших.
47. За наведених обставин та з огляду на сформовану Верховним Судом у цій категорії спорів позицію, колегія суддів приходить до висновку, що суд апеляційної інстанції змінюючи мотиви суду першої інстанції в цій частині правильно застосував норми частини десятої статті 3, частини третьої статті 10 Закону № 922-VIII та пункту 8 Порядку № 1082, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні означеної частини позовних вимог.
48. Надаючи оцінку доводам касаційної скарги в частині застосування судами попередніх інстанцій пункту 1 частини першої статті 31 Закону № 922-VIIІ, колегія суддів враховує, що після відкриття касаційного провадження у цій справі Верховний Суд неодноразово викладав правові висновки щодо застосування вказаної норми у подібних правовідносинах, зокрема, у постановах від 27.09.2023 у справі №160/17664/22, від 25.10.2023 у справі №160/18529/22, від 07.12.2023 у справі №160/18037/22, від 22.02.2024 у справі №160/18544/22, від 13.03.2024 у справі №160/17450/22, від 10.07.2024 у справі № №160/17957/22, від 31.10.2024 у справі №160/18653/22, від 14.11.2024 у справі №160/19072/22та інших. Висновки у наведених справах є релевантними до обставин цієї справи, колегія суддів не бачить підстав відступати від них у цій справі і надалі зауважує таке.
49. Пунктом 1 частини першої статті 31 Закону № 922-VIII обумовлено, що замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, якщо учасник процедури закупівлі, зокрема, не відповідає кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, установленим статтею 16 цього Закону та/або наявні підстави, встановлені частиною першою статті 17 цього Закону.
50. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 16 Закону № 922-VIII замовник установлює один або декілька з таких кваліфікаційних критеріїв, зокрема наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів).
51. Так, пунктом 5 розділу III «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції» тендерної документації передбачено, що для підтвердження відповідності учасника процедури закупівлі кваліфікаційному критерію «наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів)» учасник повинен надати довідку про досвід виконання аналогічних договорів за встановленою формою.
52. Крім того, учасник повинен надати не менше трьох повністю виконаних аналогічних договорів за 2018 рік (два договори); за 2019 рік (два договори) та за 2020 рік не менше одного договору із попередніми замовниками, які є бюджетними установами та в яких відображена інформація щодо надання послуг із забезпечення та організації харчування відповідно до цього предмету закупівлі.
53. Аналогічні договори мають бути надані щодо підприємств, установ, організацій, щодо яких надавалась інформація у довідці про досвід виконання аналогічних договорів.
54. Разом із аналогічними договорами на підтвердження їх виконання учасники зобов`язані надати акти про наданні послуги (виконані роботи). В тому числі, надаються додаткові угоди до зазначених договорів, що засвідчують зміну істотних умов зобов`язань.
55. З аналізу умов тендерної документації слідує, що на підтвердження відповідності такому кваліфікаційному критерію як наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договору) учасник процедури закупівлі, окрім довідки про виконання аналогічних договорів, аналогічних договорів та актів про надані послуги (виконані роботи), повинен надати також додаткові угоди до зазначених договорів, що засвідчують зміну істотних умов зобов`язань.
56. Судами попередніх інстанцій установлено, що на виконання наведених вимог тендерної документації учасником закупівлі ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» була надана у складі тендерної пропозиції інформація про повністю виконані аналогічні договори за 2018 рік (2-ва договори) та за 2019 рік (2-ва договори) не надана, що позивачем не спростовано.
57. У вищенаведених справах Верховний Суд зауважував, що відсутність договору або додаткової угоди до нього, якою змінено істотні умови договору, не є формальною (несуттєвою) помилкою, згідно із пунктом 5 розділу ІІІ тендерній документації, а свідчить про неналежне виконання ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» вимог пункту 5 розділу III «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції» тендерної документації та не підтвердження вказаним учасником у спосіб, визначений тендерною документацією, відповідності його кваліфікаційному критерію, установленому пунктом 3 частини другої статті 16 Закону № 922-VIII.
58. Недотримання учасником вимог тендерної документації мало б мати наслідком невідповідність учасника ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5» кваліфікаційним критеріям тендерної документації.
59. Невідхилення такої пропозиції на порушення вимог статті 31 Закону № 922-VIII та укладання із таким учасником договору свідчить про порушення вимог законодавства при його вчиненні.
60. Верховний Суд неодноразово зазначав, що невідповідність учасника торгів кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, установленим статтею 16 Закону №922-VIII, тягне наслідком відхилення тендерної пропозиції такого учасника. У разі не здійснення цього замовником торгів, суб`єкт моніторингу в оскаржуваному акті індивідуальної дії встановлює порушення абзацу 2 пункту 1 частини першої статті 31 Закону № 922-VIII. Вказана правова позиція сформована, зокрема у постановах від 17.08.2022 та від 15.06.2023 у справах № 520/14902/20 та №160/5101/22 відповідно.
61. Окрім того, невідповідність кваліфікаційному критерію, як складовій частині тендерної документації, є одночасно і невідповідністю тендерній документації замовника в цілому. Подібна позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 25.03.2021 у справі № 818/268/18, від 02.11.2022 у справі № 120/14951/21-а.
62. За наведених обставин Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про допущення замовником порушення пункту 1 частини першої статті 31 Закону № 922-VIII.
63. Підсумовуючи наведене, Верховний Суд констатує, що доводи касаційної скарги, наведені в обґрунтування підстав касаційного оскарження за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України не знайшли свого підтвердження в ході касаційного перегляду справи. 
64. Оцінюючи доводи касаційної скарги за пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до яких касатор наполягав на тому, що суди попередніх інстанцій застосували пункт 5 частини 7 статті 8 Закону № 922-VIIІ, частини другої статті 2 КАС України без урахування висновку щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 04.05.2023 у справі № 160/5890/22, від 21.01.2021 у справі № 120/1297/20-а, та взагалі не оцінили оскаржуваний висновок в частині зобов`язання позивача усунути виявлені моніторингом порушення шляхом розірвання укладеного з переможцем проведеної процедури на предмет пропорційності застосованого способу усунення порушення та відповідності його вимогам пункту 5 частини сьомої статті 8 Закону № 922-VIIІ та частини другої статті 2 КАС України, колегія суддів враховує сформовану Верховним Судом позицію з цього питання у подібних правовідносинах.
65. Правові висновки в частині оцінки способу усунення порушення, виявленого моніторингом, були висловлені Верховним Судом у подібних правовідносинах, зокрема, у постановах від 01.02.2024 у справі № 260/3428/21, від 19.04.2024 у справі №500/4553/22, від 31.10.2024 у справі № 160/18653/22, від 28.04.2025 у справі №160/1063/23 та багатьох інших. Висновки у наведених справах є релевантними до обставин цієї справи, колегія суддів не бачить підстав відступати від них у цій справі і надалі зауважує таке.
66. У наведених справах Верховний Суд досліджував питання обрання органом Держаудитслужби способу усунення порушень, виявлених моніторингом, у випадках, подібних спірному, коли моніторинг процедури закупівлі був проведений протягом періоду, визначеного абзацом 2 частини першої статті 8 Закону № 922-VІІІ, однак припав на період після укладення договору за результатами проведення процедури закупівлі, тобто на період його дії.
67. Так, Верховний Суд констатував, що виявлені моніторингом процедурні порушення Закону № 922-VІІІ на цьому етапі неможливо усунути, однак, якщо суттєвість наслідків для особливостей перебігу процедури публічної закупівлі вплинула на дієвість принципів здійснення публічних закупівель, закріплених статтею 5 Закону № 922-VІІІ, то у разі дотримання замовником вимог Закону №922-VIII (шляхом відміни тендеру замовником згідно з частиною першою статті 32 чи відхилення тендерної пропозиції) відносини між переможцем закупівлі та замовником взагалі б не виникли та договір не було б укладено
68. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.08.2023 року у справі                №924/1288/21 виснувала, що якщо публічна закупівля завершується оформленням відповідного господарського договору, то оскаржити можна такий договір, а вимога про визнання недійсною закупівлі не є ефективним способом захисту. При цьому, оскільки процедура закупівлі завершується укладенням договору, рішення уповноваженої особи замовника, оформлене відповідним протоколом, є таким, що вичерпало дію фактом його виконання (укладенням договору).
69. У справі № 924/1288/21 Велика Палата Верховного Суду констатувала, що у випадку порушення вимог законодавства при укладенні договору про закупівлю, за винятком тих, що передбачені статтею 43 «Нікчемність договору про закупівлю» Закону № 922-VІІІ, такий договір може бути визнаний недійсним в судовому порядку на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України, тобто є оспорюваним.
70. За таких обставин, Верховний Суд виснував, що з урахуванням суті констатованих порушень, наявність яких унеможливлювала проведення процедури публічної закупівлі та укладення договору із зазначеним учасником, обираючи способом усунення виявлених моніторингом порушень шляхом зобов`язання з урахуванням положень Цивільного та Господарського кодексів України вжити заходів щодо розірвання договору чи припинення його дії, орган державного фінансового контролю достатньою мірою конкретизував, яких саме заходів має вжити позивач, що свідчить про його чіткість та визначеність, а сам спосіб є пропорційним допущеному порушенню.
71. Висновки судів попередніх інстанцій в цій частині не суперечать вищевикладеним висновкам Верховного Суду.
72. Реагуючи на доводи касаційної скарги в частині покликань на неврахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 04.05.2023 у справі № 160/5890/22, від 21.01.2021 у справі № 120/1297/20-а, колегія суддів виходить із такого.
73. Обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не можна визнати як подібність правовідносин. Верховний Суд неодноразово наголошував, що висновки, викладені у постановах Верховного Суду, перебувають у нерозривному зв`язку із обсягом встановлених обставин у кожній конкретній справі окремо. Тому адміністративні суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, здійснені на підставі відмінних фактичних обставин справи.
74. У справі № 120/1297/20-а висновки Верховного Суду ґрунтувалися на аналізі суттєвості виявлених моніторингом порушень процедури публічної закупівлі із обраним органом державного фінансового контролю способом усунення виявленого процедурного порушення (вжити заходів щодо розірвання договору) на етапі виконання укладеного за результатами цієї процедури договору. 
75. За обставинами справи № 120/1297/20-а під час проведення моніторингу закупівлі єдиним допущеним Замовником порушенням встановлено незакреслення в старій редакції тендерної документації внесених змін. При цьому в електронній системі публічних закупівель України стара редакція тендерної документації (яка є неактуальною) відображена у вигляді закресленого файлу, тобто всі учасники торгів при ознайомленні з нею перебували у рівних умовах та мали технічну можливість звернутися до замовника торгів за роз`ясненням. Таким чином, суди дійшли висновку що позивачем було дотримано основні вимоги частини другої статті 23 Закону № 922-VІІІ, оскільки внесені зміни до тендерної документації були розміщені та відображені в електронній системі закупівель у вигляді нової редакції тендерної документації додатково до її початкової редакції; разом із змінами до тендерної документації в окремому документі було оприлюднено перелік змін, що вносяться; положення тендерної документації, до яких вносилися зміни, є доступними для перегляду. Судами не було встановлено що у зв`язку з недотриманням Замовником вимог абзацу другого частини другої статті 23 Закону № 922-VІІІ в частині необхідності закреслення даних положення тендерної документації, до яких вносяться зміни, учасникам торгів була незрозуміла розміщена документація. З огляду на викладене, Верховний Суд у вказаній справі погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що Замовником були дотримані основні принципи здійснення закупівель, зокрема щодо добросовісної конкуренції серед учасників, а допущене порушення не призвело до негативних наслідків.
76. Натомість у справі, що розглядається [160/19859/22], порушення Замовником порядку оприлюднення інформації про закупівлю, а саме, порушення (недодержання вимог) частини десятої статті 3, частини третьої статті 10 Закону № 922-VІІІ, пункту 8 Порядку № 1082, а також порушення пункту 1 частини першої статті 31 цього ж Закону, за висновком Верховного Суду у вищенаведених справах у подібних правовідносинах, мали суттєві наслідки для особливостей перебігу процедури публічної закупівлі, які направлені на дієвість принципів здійснення публічних закупівель, закріплених статтею 5 Закону № 922-VІІІ. 
77. Отже, висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 21.01.2021 у справі № 120/1297/20-а, на які послалися суди першої та апеляційної інстанції у своїх судових рішеннях в оскаржуваній частині, не є релевантними до обставин цієї справи.
78. На відміну від цієї справи у справі № 160/5890/22 відсутні висновки судів щодо суттєвості наслідків виявлених моніторингом порушень на особливості перебігу процедури публічної закупівлі.
79. У постанові від 24.02.2024 у справі № 160/18075/22 Верховний Суд наголосив на тому, що проведення публічних закупівель, в першу чергу, направлене на забезпечення потреб держави, територіальних громад або об`єднаних територіальних громад. Отже, укладаючи договір за результатами проведення публічної закупівлі, держава фактично має право контролю за проведенням закупівлі, враховуючи і етап укладення та виконання договору.
80. У вказаній справі Верховний Суд з аналізу повноважень державного фінансового контролю виснував, що чинним законодавством встановлено дискрецію органу державного фінансового контролю щодо визначення форми усунення встановлених порушень в залежності від виду цих порушень, а, враховуючи, що при укладенні договорів за результатами публічних закупівель використовуються саме бюджетні кошти, то лише держава через свій відповідний орган має повноваження щодо обрання форми припинення нецільового використання цих коштів.
81. Підсумовуючи наведене, Верховний Суд констатує, що доводи касаційної скарги, наведені в обґрунтування підстав касаційного оскарження за пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України не знайшли свого підтвердження в ході касаційного перегляду справи. 
82. Доводи касаційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права через помилкове віднесення цієї справи до категорії незначної складності та розгляд її за правилами спрощеного позовного провадження, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
83. Аналізуючи положення процесуального закону Суд констатує, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина шоста статті 12 КАС України), а також інші адміністративні справи, щодо яких процесуальний закон не містить імперативних норм про їхній розгляд за правилами загального позовного провадження (частина четверта статті 12 КАС України) або ж про заборону розглядати їх за правилами спрощеного позовного провадження (частина четверта статті 257 КАС України).
84. За відсутності імперативних вимог до порядку розгляду справи (спрощеного або загального) презюмується, що суд розглядає (усі) адміністративні справи за правилами спрощеного позовного провадження. Водночас, з урахуванням вимог, встановлених у частині третій статті 257 КАС, суд може прийняти рішення про розгляд певної справи (яку дозволено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження) за правилами загального позовного провадження.
85. Як слідує з ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2022, суд першої інстанції, відкриваючи провадження у цій справі, врахував зміст позовних вимог і обставини, якими їх обґрунтовує позивач, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи та дійшов висновку, що спір у цій справі слід віднести до справ незначної складності та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 257 КАС України.
86. Зважаючи на положення частини четвертої статті 12, частини четвертої статті 257 КАС України, прямої заборони розглядати цю справу у порядку спрощеного провадження немає.
87. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
88. З матеріалів справи слідує, що учасники справи, отримавши ухвалу суду першої інстанції не зверталися до суду першої інстанції з клопотанням про розгляд справи за правилами загального провадження із наведенням доводів про неможливість встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, в порядку спрощеного провадження. Оскаржуючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, учасники справи не ставили і перед апеляційним судом питання про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку із розглядом цієї справи в порядку спрощеного провадження.
89. Посилаючись у касаційній скарзі на пункт «г» частини п`ятої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження у справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження, скаржник не наводить доводів, які б свідчили про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, а тому в цій частині доводи касаційної скарги є безпідставними.
90. Наведені в касаційній скарзі мотиви та доводи не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав уважати, що ними неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права при постановленні оскаржуваних судових рішень.
91. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
92. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
93. На підставі викладеного, Верховний Суд констатує, що оскаржувані рішення суду першої інстанції у незміненій апеляційним судом частині та суду апеляційної інстанції ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а під час розгляду справи суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, відповідно підстави для скасування чи зміни оскарженого рішення судів попередніх інстанцій відсутні.
94. У відповідності до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
95. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення рішення суду першої інстанції у незміненій апеляційним судом частині та суду апеляційної інстанції  - без змін.
96. З огляду на результат касаційного розгляду справи у зв?язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 359, 350, 356 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року у незміненій апеляційним судом частині та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2023 року - без змін.
2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді | Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк   В.М. Соколов